NETFLIX ESITTÄÄ
Meillä on paikka, laaja rakennus.
Meillä on yhteisö.
Täällä on turvallista.
Montako teitä on?
Onko mukana lapsia?
Nopein reitti tänne on jokea pitkin,
eikä se onnistu lasten kanssa.
Kuunnelkaa. Sanon tämän vain kerran.
Me lähdemme nyt. Matka on raskas.
Se tuntuu tosi pitkältä,
joten on vaikea pysyä tarkkana.
Vielä vaikeampaa on pysyä hiljaa. Mutta teidän on oltava tarkkana ja hiljaa.
Teidän on pakko totella minua, tai emme onnistu.
Ymmärrättekö?
Ette ota sidettä silmiltänne missään tilanteessa.
Jos teette niin, lyön teitä.
Ymmärrättekö?
On kylmä. Meillä on peitot.
Pojalla on koira ja tytöllä kissa.
Tämä on pelkkä paikka. Emme tarvitse täältä muuta.
Ymmärrättekö?
Eikä joella sitten puhuta.
Kuunnelkaa ympäristöä.
Jos kuulette jotakin metsässä, kerrotte minulle.
Samoin, jos kuulette jotakin vedessä.
Mutta sidettä ette poista silmiltä.
Jos katsotte, kuolette.
Ymmärrättekö?
Ei hätää. Kaikki on hyvin.
Lähdetään.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi, kuusi, seitsemän, kahdeksan.
28, 29, 30. No niin. Kaikki hyvin.
31, 32, 33.
Missä se on?
VIISI VUOTTA AIEMMIN
-Hei paskapää, kuuntelin sitä. -Samoin koko kortteli.
Kaupassa oli ruuhkaa. Taitaa olla tosi kyseessä.
Sinulla ei ole mitään ruokaa.
-Mikä tosi? -Älä viitsi.
-Kerro. -Katso uutiset, tyhmyri.
"Tyhmyri."
-Miltä kanavalta, tyhmyri? -Kaikilta.
Lentokentät ja rautatieasemat on suljettu.
Kadut täyttyvät kaupungeista pakenevista ihmisistä.
Silminnäkijät kertovat selittämättömistä joukkoitsemurhista.
Romaniasta alkaneet tapaukset ovat levinneet koko Eurooppaan ja Siperiaan.
Kymmenien tuhansien arvioidaan kuolleen.
Euroopan ja Venäjän itsemurha-aallon aiheuttajaa ei tiedetä.
Silminnäkijät kertovat psykoottisesta käytöksestä.
Lähteidemme mukaan sairaudesta tai viruksesta ei ole kyse.
USA:ssa kansalaisia kehotetaan rauhallisuuteen.
Virallisesti vahvistettuja...
No, se on Venäjällä.
Kerro se vesipulloista taisteleville perheenäideille.
Siitä puheen ollen, äiti soitti äsken.
Miksi minä kerron sinun kuulumisesi?
-Miksi puhutte minusta? -En kerro itsestäni.
Käyn kolmelta tutustumassa arabialaiseen oriin.
Tuota lausetta ei usein kuule.
-Tuletko mukaan? -Käyn tohtori Laphamin tutkittavana.
Laphamin, milloin?
Miksi puhut noin korkealta, kun innostut?
-Vien sinut. -Ei tarvitse.
Tulen mukaan katsomaan vauvaa.
Tai perun sen ja tulen katsomaan hevosta.
Eikä. Paskat hevosesta.
Oletpa ärhäkkä.
Mitä sanot?
Nuo ihmiset istuvat yhdessä, mutta kaikki ovat yksinäisiä.
Yksinäisyys on sattumaa.
Kyse on yhteyden löytämisen mahdottomuudesta.
-Minkä yhteyden? -Siirry.
Malorie. Tästä on puhuttu.
Sinulle ei käy niin.
Vauvaan rakastuu heti.
-En minä. -Kylläpäs.
-Ei. -Pelkää yksinäisyyttä, älä lasta.
Nyt sinut pitää saada ulos muiden ihmisten seuraan.
Et koskaan käy missään.
Miksi pitäisi? Sinä tuot ostokset.
-Sinun pitää muuttaa. -En muuta.
-Mikset? -Tykkään kodistani!
Etsit kauan sopivaa ateljeeta.
Ryanin lähdettyä työsi on edistynyt.
-Ei enää kämppiksiä. -Ryan ei ollut kämppis.
Olipa sitten kuitenkin.
Ei täällä voi kasvattaa lasta. Missä tyttö olisi?
-Mistä tiedät, että se on tyttö? -Toivon vain.
Anteeksi, töistä soitetaan.
Hei.
Kyllä voin...
Niin. En minä niin tee. Mitä?
Etkö halua tietää sukupuolta?
En tahdo pilata yllätystä.
-Miten voit? Nukutko paremmin? -En.
En nukkunut hyvin ennen tätä tilaakaan.
Puhu vain rohkeasti raskaudesta.
Etkö tiedä, että jos asiaa ei myönnä, sitä ei ole olemassa?
En arvannutkaan.
Kun hevonen tulee tiineeksi... Tiedätkö mitään hevosista?
Hevonen tietää heti olevansa tiineenä.
-Niinkö? -Se alkaa syödä ja liikkua toisin.
Se puree lähelle tulevia toisia hevosia.
-Harmi, ettei olla hevosia. -Niinpä.
Silloin meillä olisi äiti, joka olisi kasvattanut meidät.
Ja isä olisi jossain kaukaisella siitosfarmilla.
Isähän oli kaukaisella siitosfarmilla.
-Totta. -Näin on.
Voi meitä.
Ryvetään itsesäälissä lounaan ja viinipullon kera.
Viimein järjen sanoja.
-Hyvä. -Miettikääpä vähän.
Ei tietenkään...
Pienestä lasillisesta ei ole haittaa herneelle.
Kuulin sanan "pullo".
Eikä lapsesi ole enää mikään herne.
Hän on jo pienen melonin kokoinen.
Pienen melonin!
On vaikea rakastaa ihmistä, jota ei ole tavannut.
Kauniisti sanottu.
Tuon voisi kirjoa tuoksupussiin.
-Myytäväksi... -Lahjakauppaan.
Saat lapsen, Malorie.
Pian sinä, minä, Jessica ja joku ronski kätilö -
lauomme vitsejä synnytysosastolla.
Sieltä et lähde yksin kotiin.
Tiedän.
Jos et halua sitä,
moni pariskunta etsii adoptoitavaa lasta.
Teet päätöksen itse, eikä kukaan tuomitse.
Et kuitenkaan voi enää jättää asiaa huomiotta.
HARKITSETKO ADOPTIOTA? RASKAUS HÄMMENTÄÄ.
Onko kaikki hyvin?
On.
Oksennatko sinä?
Mene vain autoon.
Tuliko klönttejä?
Ei. Tämä oli siististi suihkuavaa nestettä.
Tulen perässä autolle.
-Käytävässä. -Tyhjennetään se.
Hei, vartijat!
Apua tänne!
Kauemmas! Rauhoitu!
-Harmaa koodi toisessa kerroksessa. -Vartijat!
Onko parempi olo?
-Se tapahtuu. -Saitko sitä päällesi?
Se Venäjän juttu on nyt täällä.
-Mitä? -Voitko...
Odottakaa!
Aja!
Vauhtia!
Mennään Santa Rosaan.
Pysyt meillä, kunnes tämä on ohi.
-Ei ole vaatteita. -Minä lainaan.
En pidä vaatteistasi.
Siitäkö olet nyt huolissasi?
Huomion kääntäminen muualle helpottaa.
-Voi paska. -Mitä?
Auto pysähtyi keskelle tietä.
-Pysähdy. Kierrä se. -Nyt mennään.
Jos tilanne pahenee, pitää välttää teitä ja kulkea hevosella.
-Eikä! -Voi paska.
Ei pitäisi olla noin tyhmä.
Mene jo.
En mene punaisia päin.
Aja nyt jo!
Älä häiritse ajoa. Hermostutat minua.
Oikeasti. Anna minun ajaa.
-Ei ole minun. -Puhelimeni on takana.
-Minua kaivataan tallilla. -Älä nyt hätäile.
Missä se on?
Apua, mitä helvettiä tuo on?
Mikä? Mikä on mitä helvettiä?
Mitä sinä katsot?
Mitä sinä näit? Kerro!
Mitä sinä teet? Jess, lopeta!
Mikä sinua vaivaa? Lopeta!
Ei!
Lopeta!
Jess, mikä sinua vaivaa? Lopeta!
Tule!
-Lydia? -Hän on raskaana.
Ei nyt! Tule sisään!
Hän on raskaana!
Et voi auttaa!
Tule pian sisään!
Selvä.
Kultaseni, pian nyt.
Äiti?
Älä mene pois.
Älä mene.
Katso maahan.
Ovi auki! Täällä on odottava äiti!
-Avatkaa! -Ei.
Ovi auki! Poliisi!
Älä avaa.
-Ovi auki, saatana! -Anteeksi.
Tämä on minun taloni.
Äkkiä sisään.
Tule. Kestätkö?
Oletko kunnossa?
Hän tuli auttamaan sinua.
Nyt hän on poissa.
Älä. Kaikki ovat nyt vähän hädissään.
-Anteeksi. -Tulkaa peremmälle.
Anteeksi.
Tulkaa.
-Oletteko ehjiä? -Toimiiko kenenkään puhelin?
-Eikö ole wi-fiä? -Ei.
Toimi nyt.
-Ei toimi. -Pitää soittaa lapsille.
Ei onnistu.
-Kulta? -Ei toimi.
-Ovatko he kotona? -Anteeksi.
Äiti, soita minulle nyt heti.
On tapahtunut... Haloo?
Se sekoittaa hermoston. Asiakkaille on käynyt niin jo monta viikkoa.
Haloo, olen poliisi.
-Olet vasta poliisiopistossa. -Apua lähetetään varmasti pian.
Pian tapahtuu vain se, että me kaikki kuolemme.
Tämä on selvästi biologista sodankäyntiä.
Pohjois-Korea tai Iran.
Douglas, vielä ei tiedetä, mistä on kyse. Yritetään pysyä rauhallisina.
-Oikeasti. -Niin.
Yritetään.
Olemme tosi kusessa.
Taisin kuulla sellaisen.
Voisin vaikka vannoa, että tunsin jotakin, kun juoksimme.
-Kuulin jotakin. -Näitkö, mikä se oli?
En tiedä. Se vain oli siinä.
-Läsnä? -Niin.
Tosi kusessa.
Jotain kuvaa siitä on oltava olemassa.
-En ole nähnyt mitään. -Me näimme.
-Mitä? -Olimme kaivamassa perustuksia,
ja yhtäkkiä urakoitsija asettui puskutraktorin eteen.
Ja kuljettaja kaatoi koneen ojaan ja mursi oman niskansa.
Eli jos sitä katsoo, tulee hulluksi tai haluaa vahingoittaa itseään.
Se pakottaa itsemurhaan.
Ihan vain...
-Voi saatana. -Sitä katsoo...
-Ja tekee itsemurhan. -Ei voi olla.
Peittäkää ikkunat!
Kaikki verhot alas.
Ikkunat peittoon.
Luojan kiitos!
-Kuuletteko, Andy ja Bailey? -Isä, mitä ulkona on?
Bailey?
Bailey!
-Ulkona kuolet. -Lapseni ovat siellä!
-Väisty! -Ette ehdi heidän luokseen.
Ohjelma jatkuu!
Presidentti julisti hätätilan ja sulki rajat.
Ulos ei pidä mennä.
Sosiaalista mediaa on vältettävä.
Mitä pirua tämä on?
-Tämä on loppupeli. -Mikä?
Loppupeli.
Ihmiskunta on todettu epäkelvoksi.
-Kuka on todennut? -Heillä on useita nimiä.
Kaikissa uskonnoissa ja mytologioissa on demoneita tai henkiolentoja.
Niitä kohdanneet kuvaavat ne lähes aina -
olentoina, jotka ottavat pahimman pelon muodon.
Tai suurimman surun tai menetyksen.
Hevonpaskaa. Uskontopuhetta.
Ei se ole hevonpaskaa! Tämä on täyttä totta.
Ne ottavat eri muotoja.
On Aka Manah ja daevat zarathustralaisista tarinoista.
On kristillisen salatieteen Surgat.
Se näytti raskaana oleville naisille näiden lapset muina olioina.
Rapuina tai hämähäkkeinä.
Kiinassa on huli jingit, kelttiläisessä mytologiassa Puca.
Kaikki ovat saman asian eri nimiä.
Minkä asian?
Meidän loppumme.
Opitko tuon kaiken kaupan kassalla?
-Olen opiskellut aihetta pitkään. -Yliopistossako?
En varsinaisesti.
Netissä. Sieltähän kaiken tiedon saa.
-Kirjoitan romaania. -Voi helvetti.
Onko meidän pakko odottaa täällä, että sekoamme?
Armeija saa tilanteen hallintaan.
Meidän pitää vain odottaa.
Hei.
Istutaan alas.
Minulla on kaikki hyvin. Yritän vain soittaa.
-Ymmärrän. -Ei hätää.
Selvä.
-Puhelimet eivät taida toimia. -Niin.
Onko sinulla kipuja?
-Mitä? Ei. -Sinulla on ehkä aivotärähdys.
Olen kunnossa.
-Selvä. -Ei hätää.
Selvä.
Me vain ajoimme.
Ja hän näki jotakin.
En tiedä, mitä. Mutta hänen ilmeensä muuttui.
Hän oli...
Hän oli hirveän surullinen, mutta Jess ei ole ikinä surullinen. Ikinä.
Hän nousi autosta ja meni keskelle tietä.
Ei hän ole itsetuhoinen.
Hän ei tekisi sellaista.
Mutta...
Ja se nainen, hän näki minut...
Sitten hän alkoi puhua äidilleen. Ja...
Se nainen oli minun vaimoni.
-Hänen nimensä oli Lydia. -Niin.
Hän ei puhunut äidilleen. Hänen äitinsä kuoli kauan sitten.
KUUSI TUNTIA JOELLA
Haloo?
Kuuleeko kukaan?
Haloo, kuuleeko kukaan?
Onko siellä ketään? Täällä puhuu Malorie.
Olen joella. Onko siellä ketään?
Haloo? Onko siellä ketään?
Kuuleeko kukaan?
Malorie. Katso.
Näistä tapahtumista on nyt kolme päivää.
Aseman yhteydet ovat poikki. En saa yhteyttä kehenkään.
Viranomaisista ei ole kuulunut mitään.
Mutta jos kuuntelette,
ilmeisesti sisällä pysymällä,
ja olemalla katsomatta niitä olentoja pitäisi selvitä.
Älkää menkö ulos.
Heti kun saan lisää tietoa, kerron myös teille.
Mieheni hoitaa rahastoja. Millainen lakimies sinä olet?
-Hoidan konkursseja. -Ja haastaa naapureita.
Kauanko ruoka riittää?
Ei enää kauan.
Koska eräät eivät osaa säännöstellä.
Douglasin talo on naapurissa.
Haetaan sieltä ruokaa.
Emme pääsisi takaisin. Ette ymmärrä...
-Tom. -Ketään ei päästetä sisään.
Hei! Rauhoittukaa.
-Hei? -Hei.
-Tämä on virhe. -Douglas.
-Hei siellä. -Hei?
Nimeni on Olympia. Tarvitsen apua.
-Älä avaa ovea. -Avaan.
Perkele!
Odota hetki.
-Hei! -Väistä.
Jatka vain. Jatka.
Hakekaa peitto.
Oven molemmin puolin on lamput.
Ojennan sinulle peiton. Ripusta se lamppuihin.
-Selvä. -Ymmärsitkö?
Peitä näkyvyys ulos.
-Peittäkää silmät. -Typerää.
Malorie, peitä silmäsi.
Tuossa.
Kerro, kun on valmista.
-Onko tämä turvallista? -Hiljaa.
Odottakaa!
-Peitetty on. -Hyvä.
Tulehan sitten.
Hetkinen.
Noin.
-Malorie. -Niin?
-Laske ase. -Joo.
Ennen kuin tapat jonkun, kun et osaa käyttää sitä.
Ei hätää.
Miten... Teitä on monta.
Oletko sinä...
Oletko raskaana?
Laskettu aika on lokakuun alussa. Entä sinulla?
Syyskuun lopussa.
Onko ulkona edelleen vaarallista?
Oletko yksin?
Olen. Mieheni on ulkomailla. Hän on ilmavoimissa.
Yritin saada ruoan riittämään,
mutta minulla oli nälkä ja pelkäsin, että vauva nääntyy.
En tiennyt, mitä tehdä.
-Ota vettä. -Kiitos.
Päätitkö vain lähteä koputtelemaan oville?
Asun vain korttelin päässä.
Näännytään siis yhdessä täällä synnytysosastolla.
Tarvitsemme lisää tarvikkeita.
Emme voi hakea mitään sokkona.
Ansassa ollaan.
Ei välttämättä.
Ehkä voimme nähdä jotakin.
Miten niin?
Tulkaa.
Rakennuksen ympärillä on valvontakameroita.
Tulkaa yläkertaan.
Digitoitu signaali -
näyttää esineiden lämpötilan värinä. Se on neutraalia tietoa.
-Värejä ruudulla. -Se voi silti vaikuttaa.
Emme tiedä, miten ne toimivat.
Kuvat eivät ole suoria.
Emme voi katsoa niitä paljain silmin,
mutta ehkä se onnistuu muuntimen kautta. Pikseleinä ja lämpönä.
Se ei ehkä edes näy.
Se ei selviä, jollei joku meistä katso.
Minusta se on virhe.
Tietenkin. Sinun mielestäsi kaikki on virhe.
Meidän on pakko tehdä jotakin.
Sähkönjakelukin voi katketa.
Luottakaa minuun. Uskon, että tämä onnistuu.
Hyvä on.
Jos se toimii, siitä olisi apua tarvikkeiden haussa.
Juuri niin.
Ei liian tiukalle.
Toivottavasti tiedät, mitä teet.
Kuulehan. Sinä ja miehesi olette kunnon ihmisiä.
Ei se... Ei se siitä johtunut.
Kiitos, Douglas.
Sinun ei ole pakko.
Tiedän. Ei huolta.
-Tom, kaukosäädin. -Ai niin.
Ole hyvä.
Miksi nostit kanteen?
He haluavat purkaa tämän osan talosta ja rakentaa jonkun lasihökötyksen.
Hänen miehensä on arkkitehti.
Miksei hän saisi rakentaa omalle tontilleen?
Minä joudun katselemaan sitä.
Älä edes kuvittele.
Maailmanloppu tulee, joten mistä sitä tietää.
Missä luuraat, paskiainen?
RASKAUSAJAN VITAMIINEJA
No niin, Greg.
Keskity.
Se kertoo maailmanlopusta.
Romaanini.
Se ei ole mikään nuorten juttu varsijousineen,
jossa tapetaan toisiaan tai juostaan labyrintissä.
Tämä tarina... Tästä tulee tositarina.
Arvasitko, että se olisi tällaista?
-Greg! -Voimmeko tulla?
-Mitä nyt? -Greg!
Voimmeko tulla?
Älkää katsoko!
Peittäkää silmät!
-Etsi näyttö. -Greg?
Se on täällä!
Selvä! Voitte avata silmät!
Minähän sanoin, että se oli virhe.
Tule. Mennään pois.
Anteeksi.
Emme pääse ikinä pois täältä.
Kukaan ei tule apuun.
Mennään pois.
Heippa.
Hei.
Meidän kannattaisi ehkä olla lähekkäin.
Sopii.
Näin emme ole yksinäisiä.
Luin yhdestä blogista, että odottavien äitien -
pitäisi nukkua jonkun vieressä,
koska vauva aistii äidin yksinäisyyden.
Hienoa.
Oletko jo miettinyt vauvan nimeä?
En vielä.
Oletko sinä?
Tytölle halusimme nimeksi Ariel tai Jasmine.
Olisi ihana antaa nimeksi Cinderella ja kutsua häntä Ellaksi.
-Mistä nimestä miehesi piti? -Hän rakastaa sitä mitä minäkin.
Onko sinun miehelläsi suosikkinimeä?
Minä olen itsekseni.
-Ikävää. -Ei se haittaa yhtään.
Perheesi on varmasti innoissaan.
Anteeksi, minä käyn vähän muualla.
Tulen ihan kohta.
Anteeksi.
Tuota näkyä ei unohda.
Ei niin.
Anteeksi.
-Oletko ok? -Jep.
Pesen pyykit vasta aamulla.
-Varmaan parempi niin. -Niinpä.
Hyvää yötä.
14 TUNTIA JOELLA
Hei!
Tarvitsetteko apua?
-Voitte ottaa siteet silmiltä. -Ette ota!
Täällä on ruokaa. Lapset näyttävät nälkäisiltä.
Alas! Heti!
Hei, pikkukaverit.
Olettekos nähneet kauriinvasaa?
Kerron teille salaisuuden. Löysin sellaisen metsästä.
Ymmärrän, että sinua pelottaa. Ei tarvitse pelätä.
En tahdo pahaa. Voin vetää teidät rantaan.
Nyt otat sen pirun siteen pois!
Olen nähnyt sellaisen. Olen nähnyt totuuden!
Ota side silmiltä.
Se on ihana! Ota side pois!
Ota side pois!
Se puhdistaa maailman! Kaikkien pitää katsoa.
Huonoja uutisia.
Ruoka loppuu, eikä apua tule.
On pakko käydä ulkona.
Tiedän ehkä, mistä saa ruokaa.
-Mistä? -Marketista.
Panin paikat lukkoon, kun alkoi tapahtua.
-Kerrot nyt vasta. -Sentään nyt.
Kiitos.
Joidenkin pitää käydä siellä.
-Kuolemme varmasti. Oikeasti. -Minä menen.
-Ja minä. -Sinä olet raskaana!
Jos te lähdette, minäkin voin tulla.
Jos minä käyn ekalla kierroksella ja sinä sitten toisella?
-Minä tulen. -Mitä?
-Huonosti käy. -Olen koulutettu poliisi.
Minusta kenenkään ei pitäisi mennä.
-Meitä on neljä. -Viisi. Charlie.
Ei Charlie lähde mihinkään.
-Sinä tunnet paikan. -En tule.
Annoin tarvittavat tiedot.
Ei siellä ohjeitani tarvita. Se on supermarket.
Osaatte kyllä kulkea kaupassa.
Murot ovat murokäytävällä.
Osaatte lukea opasteet.
-Ei minun tarvitse tulla. -Se on taustatutkimusta kirjaasi varten.
Vai mitä? Hyvin se menee.
Jos peitämme kaikki ikkunat, pääsemme liikkumaan turvallisesti.
Järjetöntä.
Ei sokkona voi ajaa.
Ei tarvitsekaan. Käytetään GPS:ää.
Lasketaan reittiä.
Jatka suoraan.
800 metrin päästä käänny oikealle Bay Streetille.
-Mikä se oli? -Jalkakäytävän reuna. Reuna vain.
Pysäköintitutka.
Hidastetöyssy vain.
Käänny oikealle.
-Ajoitko tieltä? -En.
-Tiellä on kai toinen auto. -Kierrä se.
-Kierrä vain. -Jep.
Mikä se oli?
Ajaako joku muukin?
-Paskat tästä! -Hengitä.
-Äkkiä pois! -Rauhoitu!
Älkää koskeko häneen!
-Katso tänne. Nyt hiljaa. -Tukkikaa hänen suunsa.
Tästä ei selvitä.
Rauhoitu.
-Voi paska! -Pitäkää kiinni.
Tarttukaa johonkin. Nyt mennään!
Pitäkää kiinni!
Se ei ollut töyssy!
-Jumissa ollaan. -Kestäkää!
Käänny vasemmalle.
Hidasta!
Olet perillä.
Mitä helvettiä?
Nytkö pitäisi sitten nousta autosta?
Sepä kiva.
-Kolmosella. Yksi... -Mennään heti.
Kaksi, kolme.
Mihin minä osuin?
Siinä on vain pylväs.
Missä...
Ovelle on vain pari askelta.
-Eksyin jo. -Vasemmalle.
Vasemmalle.
En tiedä.
-Menkää. -En löydä.
-Löytyi! -Hyvä.
-Joko aukesi? -Ei.
Melkein auki. Nyt on auki.
Menkää.
Sisällä ollaan.
Hei!
Minä peitän ikkunat.
No niin.
Nyt voitte ottaa ne pois.
Ei ole totta.
-Helvetinmoinen aarre. -Niinpä.
-Säilykkeet? -Kakkoskäytävä.
-Vessapaperi? -Vitonen.
-Viis niistä. Viinat? -Seiskakäytävä.
Tilaa on vähän. Ottakaa pilaantumatonta ruokaa ja vain välttämätöntä.
-Sähkötarvikkeet? -Kuutosella.
Hienoa. Kiitos.
Minä en tätä siivoa.
Hyvä!
Onneksi tulin mukaan.
Tämä on todellinen onnela.
Totta puhut.
Vauvalahja sinulle.
Kiitoksia.
Siskoni odottaa neljättään.
Apua. Siskosi on pyhimys.
Niin on.
Tykkään koskea hänen vatsaansa.
Se rauhoittaa.
Luonnon ruma temppu.
Onko siskosi Sacramentossa?
-On. -Onko?
Mistä sinä olet kotoisin?
Stocktonin liepeiltä.
-Stocktonista. -Niin.
-Kasvatimme hevosia. -Maatilallako?
-Isä oli aito cowboy. -Häneltä siis opit...
-Mitä? -Sen haulikkotempun.
Niin. Lapsuuteni oli mielenkiintoinen.
Stockton ei ole kovin kaukana Sacramentosta.
Ei niin. Saman tien varressa.
-Valtatie 99. -Mutta eri maailmoissa.
Olisimme silti voineet tavata.
Tietysti.
Olisin voinut olla lapsenvahtisi.
Seksikäs lapsenvahtini.
Sanot noin vain, koska kuolemme kohta.
Ehkä.
Miten teitä on onnistanut?
Hei.
Hei vain.
Unettaako?
Huomio, hyvät asiakkaat. Tulkaa käytävälle seitsemän.
Minulla on tosi tärkeää ilmoitettavaa.
-Hyvät naiset ja herrat... -Niin, Douglas?
Haluaisin nostaa maljan meille kaikille,
koska me kaikki yhdessä teemme maailmanlopusta -
taas mahtavan! Jee!
Lintusia.
Ettekö te pösilöt tajua?
Me voimme jäädä tänne.
Täällä on vuodeksi ruokaa ja juomaa.
Ei tarvitse maksaa. Eikä tarvitse lähteä mihinkään.
Jätämmekö toiset nääntymään?
Mieluummin näin päin. Täällä on kaikki, mitä tarvitsemme.
Ei ole mitään tilastollista, loogista tai laillista pakkoa palata taloon.
Mutta me emme ole kusipäitä.
Emmekä jää tänne.
Mitä tuo on?
Charlie, mitä tuolla on?
Lastauslaituri.
Hei siellä.
Päästäkää minut sisään.
Puhu kovempaa.
Päästäkää sisään.
Peittäkää silmät.
-Mitä? -Avaan oven.
-Älä. -Siellä on ihminen.
On pakko avata.
No niin.
Selvä.
No niin.
Hei?
Päästäkää minut sisään. Olen ansassa.
Hetkinen. Kalapuikko, sinäkö siellä?
-Minä täällä, Charlie! -Kuka Kalapuikko?
Hän on työkaverini täältä. Hän on kalaosastolla.
Entinen vanki ja vähän sekaisin, mutta minulle ihan mukava.
-Miten sinä sinne jouduit? -Minä...
He huijasivat minua!
Ketkä?
-Mitä tarkoitat? Oletko yksin? -He huijasivat ja jättivät minut tänne.
Ketkä? Mitä tarkoitat?
Jokin on vialla.
-Jokin on vialla! -Päästäkää minut sisään.
Hei.
MItä sinä teet, Kalapuikko?
Katsokaa! Se tahtoo että näette sen! Päästäkää sisään!
Hän on liian vahva! Voimani eivät riitä!
Päästäkää sisään!
Charlie!
Vittu!
Charlie, ei!
Katso, miten kaunis, Charlie.
-Charlie? -Charlie!
Charlie!
-Voi paska. -Mitä helvettiä?
Saatana!
Nyt pitää lähteä.
Vauhdilla. Tule.
Häivytään.
Päästäkää minut sisään.
Miten hän voi olla elossa?
Päästäkää sisään.
Felix!
Voi että!
Noin paljon tavaraa.
-Lintuja? -Niin.
Ne vaistoavat niiden olentojen läsnäolon.
Missä Charlie on?
Eipä tarvitse lukea sitäkään kirjaa.
Hän pelasti meidät, senkin kusipää!
Tiedän, mitä mieltä sinä ja muut olette minusta.
Avioerohakemuksessa ensimmäinen vaimoni sanoi, että nilkit pahastuisivat,
jos minua nimittäisi nilkiksi.
Toinen vaimoni sanoi, ettei enää pelännyt helvettiä,
koska oli jo ollut naimisissa kanssani.
-Olisin pitänyt heistä. -Ehkä.
Sitten tuli Lydia.
Kolmas kerta todellakin sanoi toden.
Lydia oli lempein tapaamani ihminen.
Nyt hän on poissa, minä en. Tiedätkö miksi?
Koska on vain kahdenlaisia ihmisiä.
Kusipäitä ja kuolleita.
Kuulostat ihan isältäni.
Miten niin?
Oliko hänkin suuri älykkö, joka jakoi viisauttaan houkille?
Ensiluokkainen kusipää.
Kuten sinä, hänkin syytti kaikista tekemisistään jotakin suurempaa.
Oli salaliittoteorioita ja...
Syy oli aina muiden, vaikka hän oli väärässä.
Kun siskoni ja minä tajusimme, että se oli vain syy -
kohdella perhettä huonosti, elämä helpottui.
Hänessä ja minussa on kuitenkin yksi ero.
-Minä en ole väärässä. -Olette kuin kaksi marjaa.
Näytänkö häneltä?
Et oikeastaan.
Eikö hän ollut yhtä komea?
Ei vaan... Hiukset ovat erilaiset.
-Hiuksetko? -Niin. Hänellä oli hiukset.
En minä voi.
Maailma tuhoutuu.
Sormenleveys viskiä tuskin muuttaa mitään.
No, toivottavasti olet väärässä.
Kusipäistä ja kuolleista.
Toivon, että on muutakin.
Toivotaan niin.
-Autotalli kiinni. -Selvä.
-Odota. Silmät peittoon. -Joo.
Ovi on kiinni.
Perkeleet.
Missä auto on?
Missä Lucy ja Felix ovat?
Helvetti.
24 TUNTIA JOELLA
Lopetit soutamisen.
Pidän vain taukoa.
Kauanko vielä?
Muutama tunti.
Malorie!
Apua!
Malorie!
Oletteko kunnossa?
-Palelee. -Varmasti. Odota hetki.
Ei! Ruoka ja peitot! Helvetti!
-Anteeksi. -Ei hätää.
Odottakaa.
No niin.
-Noin. -Palelee kamalasti.
Kyllä sinut lämpimäksi saadaan.
Kiedo tämä ympärillesi.
Älkää katsoko ja odottakaa.
Kuuletteko?
Käykää veneen pohjalle makaamaan.
Olkaa ihan hiljaa. Jätän linnut teille.
Peittelen teidät. Olkaa hiljaa ja pysykää veneessä.
Pysykää veneessä!
Voi paska.
Malorie.
Maloriella on joku hätä.
Malorie?
Käskin pysyä veneessä!
Et ajattele itse. Tottelet tai kuolet. Tajuatko?
Jos minulle tapahtuu jotakin, et yritä auttaa.
Unohdat minut ja pelastaudut. Ymmärrätkö?
Jos minulle tapahtuu jotakin, mitä teet?
Pelastaudut itse. Sano se!
-Pelastaudun itse. -Pelastaudut itse!
Sinuun ei voi luottaa.
Maailmanloppu aiheuttaa yhtä ja toista.
Ei tämä ole maailmanloppu.
Eikö?
Siltä se tuntuu.
Irakin komennukseni lopulla asemapaikkamme oli yhdessä kylässä.
Partioimme kaduilla ja huolehdimme turvallisuudesta.
Yhtenä aamuna näimme isän neljän lapsensa kanssa.
Pysähdyin varmistamaan, että kaikki oli hyvin.
Että he pääsivät perille turvallisesti.
Hän oli saattamassa lapsiaan kouluun.
Kaiken sen paskan keskellä -
siinä kaaoksessa, se isä saattoi lapsiaan kouluun.
Joten -
me sitten seurasimme heitä.
Joka päivä.
Saatoimme heidät.
Siitä tuli tapa.
Kun komennus loppui,
se isä antoi minulle tämän lähtiäislahjaksi.
Toivon, että hän saattaa lapsiaan kouluun edelleen.
28 TUNTIA JOELLA
Kuuleeko kukaan? Haloo?
Täällä puhuu Malorie. Kuuleeko kukaan?
Kuuleeko kukaan? Haloo? Kuuleeko kukaan?
Haloo? Kuuluuko?
Haloo, onko siellä ketään?
-Haloo? -Tuota...
Onko silmäsi sidottu?
Onko takanasi oleva peitto paikoillaan?
Tule nopeasti sisään.
Kiitos. Otan siteen pois. Kiitos.
Odota tässä. Malorie!
-Menen sisään. -Olympia!
Mitä teit? Tom!
-Mitä oikein ajattelit? Maahan! -Häntä pelottaa.
-Tutki laukku.
Tule tänne, Olympia!
-Kuka olet? -Kuka hän on?
Tom, tutki laukku.
-Kuka tuo on? -Hän pelkää.
-Kuka olet? -Mistä hän tuli?
-Hiljaa! Kuka olet? -Häntä pelotti. Päästin hänet sisään.
-Päästit tuntemattoman sisään! -Anteeksi.
-Hän pelkäsi. -Oletko tyhmä?
Ymmärsin. Anteeksi.
Nimeni on Gary.
Asun keskustassa.
Kun kaikki alkoi, lähdin karkuun junalla. Luulin sen olevan turvallista.
Antakaa minun jäädä. Minua jahdataan.
-Kuka jahtaa? -Hän valehtelee.
-Kuka jahtaa? -Päivänselvä valhe.
Douglas! Miksi tulit?
Piilottelimme työtoverini Carlin kodissa.
Kaikki oli hyvin, kunnes ne murtautuivat sisään.
Olennot eivät murtaudu asuntoihin.
Eivät olennot, vaan hullut.
-Northwoodin hullut. -Missä on Northwood?
Se on vankimielisairaala.
Kiva tietää, että he ovat vapaalla jalalla.
Mitä sitten?
He veivät meidät ulos ja pakottivat silmämme auki.
Piti katsoa olentoja.
Mitä?
-Katsoitko sinä? -En.
Carl onnistui hyökkäämään yhden hullun kimppuun,
ja me muut pakenimme.
Jatkoin juoksemista, kunnes päädyin tänne.
Kolkutin kaikille oville, mutta kukaan ei avannut.
Ennen teitä. Kiitos siitä.
Lintuja.
Pelottavinta oli se, että kun ne ihmiset murtautuivat sisään...
Heillä ei ollut siteitä silmillä.
Niitä ei tarvittu.
Ulkona silmät on pakko sitoa.
Heidän ei tarvinnut.
Hulluihin se ei vaikuttanut samoin kuin muihin.
He halusivat nähdä. He olivat onnellisia.
Valtavan iloisia.
He sanoivat, että kaikkien piti nähdä.
Älä...
Ylös ja ovesta ulos. Tämä ei ole orpokoti.
Oli oikein mukavaa kun kävit, mutta nyt saat luvan häipyä.
Jos joku on eri mieltä, saa mennä samaa tietä.
-Ulos. -Douglas, se on murha.
Ei. Tämä on murha.
-Älkää. -Vieraan päästäminen taloon.
Jokainen yhteys ulkomaailmaan tuo pelkkää kuolemaa.
Lydia, Greg, Charlie.
Jos haluat pelastaa ihmisiä,
tervemenoa ulos pelastustöihin.
Tänne ei oteta enää ketään.
Sitä en salli.
En käske uudestaan.
Ylös siitä ja...
Kiitos.
Sinä nukut autotallissa.
Avasin oven vain, koska muistin miltä tuntui olla ulkopuolella.
Jos ette olisi avanneet ovea minulle...
Minä olen pelkkä taakka.
Et sen enempää kuin minäkään.
-Ei ole totta. -On.
Sinä olet luja, minä en.
Olen pilalle hemmoteltu.
Vanhempani hellivät minua, ja sen jälkeen mieheni.
Heidän rakkautensa pehmensi minut.
Ole onnellinen. Minä kasvoin susien keskellä.
Jos minulle tapahtuu jotakin, haluan että sinä huolehdit lapsestani.
Sopiiko?
-Ei. -Ole kiltti.
-Lapsi on sinun. -Malorie.
-Lupaa. -Sinulle ei tapahdu mitään.
-Lapsi on sinun. -Lupaa.
Ole kiltti ja lupaa.
Sopii. Tietysti.
Mitä tässä on?
Se on yllätys.
Siksi se on paketoitu noin hienosti.
Otin sen kaupasta.
Tosi ihana.
-Kiitos. -Ole hyvä.
Olisit halunnut toisenlaiset vauvakutsut.
Näin on juuri hyvä.
Annat sen lapsellesi sitten, kun hän on vähän vanhempi.
Kiitos.
38 TUNTIA JOELLA
Vesi virtaa nopeammin. Pidetään kokous.
Nyt pitää puhua koskesta.
Koskessa vesi menee tosi kovaa.
Se pitää meteliä ja on vaarallinen.
Siitä tulee vaikeampaa kuin mistään ikinä.
Kun tulemme koskelle, toinen teistä saa tosi tärkeän tehtävän.
Toisen teistä pitää katsoa.
Sen, joka katsoo,
pitää neuvoa minulle suunta,
jotta osaan ohjata venettä.
Jos minä katson, emme selviä.
Entä jos näemme jotain?
-Minä katson. -Ei.
Minä sanon, kumpi katsoo.
Minä päätän.
Minä päätän, kumpi katsoo.
Minä päätän.
Haloo? Onko siellä ketään?
Haloo? Yksi, kaksi, kolme.
Haloo.
-Rakastan tätä kappaletta. -Samoin.
Samoin.
En ole ennen kuullut tätä.
-Ehkä väärä hälytys. -Selvä.
Nyt yläkertaan.
Tarvitaan pyyhkeitä, pesusieniä, sakset ja paljon vettä.
Ämpäreittäin vettä. Ei hätää.
Kaikki on hyvin. Minä autan.
Sakset ovat laatikossa vasemmalla puolellasi.
-Selvä. Lapsi siis syntyy nyt. -Eikä synny.
-Ei synny. -Kyllä syntyy.
-Tule mukaan. -En tahdo.
Se tulee nyt. Nyt mennään.
-Pitää viedä vettä. -Me hoidamme sen.
Täältä tullaan.
-Hienosti menee. -Ole hiljaa.
Vielä kerran.
Jaksa vielä.
Ei hätää.
Poika tuli.
Tätisi luuli, että olisit tyttö.
Hei, tulokas! Päästä minut sisään!
Tule avaamaan ovi.
Päästä minut ulos. Mitä teet? Mitä?
Mitä teet?
Gary?
-Gary! -Hei!
Tom! Hän pani linnut pakastimeen.
Minähän sanoin, että hän on hullu.
Gary?
Tom! Hae haulikko. Hän on hullu.
Mitä touhuat? Päästimme sinut tänne.
Päästimme...
Ei! Helvetti!
Saatanan paskiainen! Tiesin, että olet sekopää!
Senkin paska! Me pelastimme sinut!
Helvetti!
Juuri noin.
Hyvä!
Onnistuit, äiti. Onnistuit.
Hei.
Olettepa kauniita.
Mitä alhaalla tapahtuu?
Saanko katsoa?
Niin kaunis.
Kiitos.
Näytätkö omasi?
Voi.
Kiitos.
Katsokaa tätä. Katsokaa.
-Olympia, silmät! -Eikö ole kaunista?
Miksi teet noin? Gary, älä!
-Katsokaa. -Älä!
-Näytä lapsellekin. -Ei, Olympia!
Suojaa vauvan silmät!
-Olympia! -Katsokaa!
-Näytä lapselle. -Olympia, anna vauva tänne.
-Eivät ne niin kauheita ole. -Anna vauva.
Suojaa vauva. Anna vauva hetkeksi minulle.
Anna minun pitää vauvaa hetki!
Hetki vain!
Anna hänet hetkeksi.
-Hetkeksi. -Katsokaa!
Katsokaa!
Ei. Voi ei.
-Katso sitä. -En.
Malorie.
Anna lapset minulle.
Anna lapset tänne.
Anna lapset tai otan heidät.
-Hei, kusipää! -Hei.
Mitä teet täällä?
Tulitko katsomaan?
Avaa silmät.
Älä pelkää.
Katso tänne.
Katso tänne!
Olen pahoillani.
Olen pahoillani, ettet nähnyt sitä.
Se on kaunis.
Valtavan kaunis.
Olen pahoillani.
Se puhdistaa maailman.
Älä satuta meitä. Älä. Pysy kaukana. Ei saa.
Ei saa.
Ei hätää. Kaikki on hyvin.
VIIDEN VUODEN KULUTTUA
Kuunnelkaa napsutuksia.
Ne kuuluvat hiljempaa tai kovempaa.
Kuunnelkaa tätä.
Kuunnelkaa.
Avoimessa tilassa ääni on kovempi. Kuuletteko?
Jos jotakin on lähellä, ääni on hiljaisempi.
Kuuleeko kukaan?
Haloo?
Haloo.
Ei täällä ole mitään.
-Terve. -Hei.
Mitä nyt?
-Kuulin heitä taas. -Mitä?
He ajelivat ympäriinsä.
He ajelivat kuin näkisivät.
Selvä.
Ei enää yksin ulos.
Sopii.
Mikä tämä on?
Se voisi olla lasten hälytysjärjestelmä. Hädässä voi soittaa kelloa.
Hyvä idea.
Entä tämä?
Se on selviytymistarkoituksiin.
-Selviytymiseenkö? -Niin.
Haloo.
Haloo?
Onko siellä ketään?
Jos joku kuulee, vastatkaa.
-Haloo? -Haloo.
Kuka siellä?
-Nimeni on Rick. -Älä.
Kuka siellä?
Täällä on Tom.
Meillä on paikka. Laaja rakennus ja tarpeeksi tarvikkeita...
Meillä on yhteisö. Täällä on turvallista.
Olemme joen alajuoksulla.
-Missä te olette? -Älä vastaa.
Pike's Quarryn lähellä.
Olette kaukana. Montako teitä on?
-Neljä. -Onko mukana lapsia?
-Älä kerro mitään. -Älä hätäile.
Ei. Miten niin?
Nopein reitti tänne on jokea pitkin,
eikä se onnistu lasten kanssa.
Jokea pitkinkö?
Tulkaa virran mukana pitkälle.
Pysykää vedessä koskelle asti.
Koski on ankara ja vaarallinen.
Moni on hukkunut siellä.
Reitti on nähtävä selkeästi.
-Mitä se tarkoittaa? -Miten niin?
Koskella on pakko katsoa.
Meillä on siteet silmillä. Emme voi katsoa.
Onneksi sanoit noin.
Mutta jonkun on oltava...
Varustautukaa kahden päivän matkaan veden virtauksen vauhdilla.
Ottakaa enemmän tarvikkeita.
Miten löydämme luoksenne kosken jälkeen?
Kuulette lintujen äänen.
Täällä on paljon lintuja. Seuratkaa niiden ääntä.
Pienen töyrään alla on muuri ja portti.
Se on meidän...
-Mikä? -Mikä se on?
Rick?
Se voi olla totta.
-Ei. -Ehkä on.
-Ehkä ei riitä. -Rick voi auttaa.
-Rick voi myös kuulua heihin. -Hän tiesi linnuista.
Garykin tiesi. Siksi hän pani ne pakastimeen.
Harkitsetko tätä oikeasti?
Ruoka on loppu kaikkialta. On lähdettävä.
Luuletko, etten tiedä sitä?
Kun olin pieni, meillä oli tällainen vene.
Lähdimme sillä järvelle joka kesä.
Joka kesä.
Olisitte tykänneet olla siellä. Oli puita ja kukkia.
Vesi oli lämmintä ja taivaalla leijaili pilviä.
Me leikimme vedessä. Kaikki lapset yhdessä.
Me vain juoksentelimme rannalla.
Oliko maailmassa muitakin lapsia?
Oli. Ihan samanlaisia kuin te. Juuri tuollaisia.
Kerran näimme tosi ison tammen.
Se oli taloakin isompi.
Se oli niin iso, ettei latvaa näkynyt. Arvatkaa mitä teimme?
-Kiipesitte siihen. -Juuri niin me teimme.
Kiipesimme latvaan asti.
Arvatkaa, mitä sieltä näkyi.
Poika ja tyttö, nukkumaan.
Tom kertoo tarinaa.
-Lopetamme kohta. -En sano kahta kertaa. Nyt heti.
Tule, tyttö.
Nyt heti.
Tule.
Nyt heti!
Nukkumaan!
-Mitä teet? -Mitä itse teet?
Nyt he luulevat pääsevänsä ulos kiipeilemään.
-Kukkien ja perhosten luo. -Se oli tarina.
Valhe se oli.
He eivät ikinä kiipeä puuhun tai saa ystäviä.
-Miksi uskottelet sellaista? -Johonkin on uskottava.
-Mitä järkeä tässä on ilman uskoa? -Pitää selviytyä!
-Se ei ole elämää! -Sinua kuuntelemalla he kuolevat!
Elämässä on kyse siitä, mitä se voisi olla.
Pitää olla unelmia, jotka eivät ehkä toteudu.
Pitää rakastaa, vaikka voi menettää milloin tahansa.
Lapset ansaitsevat unelmia, rakkautta ja toiveita. Äidin.
He ansaitsevat äidin.
Heillä ei ole nimiä. Vain "poika" ja "tyttö".
Mieti vähän.
Teen kaiken vain heidän hyväkseen.
Aivan kaiken.
Arvaa, mitä näin.
Siellä puun latvassa.
Näin pesän.
Siinä oli viisi lintua.
Se oli ylimmällä oksalla.
Sitten linnut lensivät pois.
Siinä. Istukaa.
Tulkaa vain.
Vau. Mahtavaa.
-Varmaan härskiintyneitä. -Niin.
Tule tähän.
Juuri niin kuin pitääkin.
Anteeksi.
-Olen pahoillani. -Niin minäkin.
Anna suukko.
Lapset.
Nämä ovat mansikan makuisia.
Mansikka maistuu tältä.
-Mitä tuo on? -Hiljaa.
Onko ketään kotona?
Menkää takaovesta. Hämään heitä.
Jollen tule vartissa, lähtekää veneellä.
-En jätä sinua. -Mal.
-En jätä sinua! -Kuuntele.
Rakastan sinua.
Rakastan sinua. Menkää.
-Ei. -Menkää nyt.
Olkaa kiltisti. Menkää!
Tulen ulos!
-Päivää, ystävä. -Voinko auttaa jotenkin?
En usko, ystävä.
-Me voimme auttaa sinua. -Ei. Menkää pois.
-Ota side silmiltä. -Pysykää kaukana.
-Kauemmas! -Hän ei peräänny.
Tuolla on nainen ja kaksi lasta.
Ne tulevat.
Ne eivät satuta sinua.
Ja paskat.
Päin vastoin.
Se on ihana asia, ystävä.
Kuunnelkaa. Sanon tämän vain kerran.
Me lähdemme nyt. Matka on raskas.
Teidän on toteltava minua tai emme onnistu.
Ymmärrättekö?
Missä Tom on?
Hän ei tule mukaan.
42 TUNTIA JOELLA
Nyt se alkaa.
Muistatteko kosken?
Kun kerroin teille koskesta?
Se on lähellä.
Se on vaarallinen, ja on vain yksi keino päästä sen läpi.
Jonkun on katsottava.
-Minä katson. -Ei. Minä päätän.
Ihan kohta.
Minä teen sen.
Rakastan sinua.
Kukaan ei katso.
Vai mitä?
Peitetään silmät.
Pysykää matalana ja pitäkää tosi lujasti kiinni.
Älkää liikkuko, pitäkää kiinni.
Pitäkää lujasti kiinni. Kaikki menee hyvin.
Pitäkää kiinni!
Älkää päästäkö irti!
Tyttö! Poika!
Tyttö!
Malorie!
Poika!
-Jatka huutamista! -Apua!
-Malorie! -Huuda vain!
Malorie!
-Olen tässä. -Malorie!
-Missä olet? -Malorie.
Missä tyttö on? Tyttö!
Soita vielä! Minä kuulen!
Jatka soittamista.
Soita vain.
Hienoa.
Hienoa. Hyvin meni. Nouse ylös.
Hienoa. Kuuletteko lintujen äänen?
Jatketaan lintuja kohti.
Pysykää perässä.
Hei, tyhmyri.
Avaa silmät, Malorie. Olen ihan tässä.
Ei.
Etkä ole.
-Ei. -Malorie, katso minuun.
Katso minuun, Malorie.
-Katso minuun! -Tuo ei ole totta.
Malorie!
Malorie?
Malorie.
Katso minuun, Malorie.
-Poika. Tyttö. -Malorie.
Älkää liikkuko mihinkään!
Avaa silmät.
Malorie, avaa silmät.
Poika ja tyttö. Missä olette?
Tule mukaani. Katso minuun.
Sinun pitää katsoa minuun.
Voinko oikeasti ottaa siteen pois?
-Poika! -Onko se turvallista?
Se en ole minä!
Ei! Pidä side silmillä!
Poika! Se ääni ei ole totta! Pidä side silmillä ja kuuntele minua!
Kuuntele! Tämä olen minä!
Tyttö, tule. Katso minuun.
Ota side silmiltä. Voit katsoa minuun.
Katsominen on vaarallista.
Ei, minä olen täällä! Älä ota sidettä silmiltä!
Kuuntele!
-Malorie. -Mitä? Ei!
-Avaa silmät. -Ei. Tyttö! Huuda minua!
-Se on kaunis. -Huutakaa minulle! Missä olette?
Poika ja tyttö! Missä olette?
Älä vie lapsiani! Et vie lapsiani!
Jatka vain, kulta.
Jatka soittamista. Minä tulen.
Jatka vain.
Nyt olet turvassa.
Ei hätää. Missä tyttö on?
Tyttö!
Missä tyttö on?
Hän pelkää sinua.
-Mitä? -Hän pelkää sinua.
Anteeksi!
Anteeksi, rakas tyttö. Anteeksi.
Olin väärässä. Olin liian ankara.
En olisi saanut estää teitä leikkimästä.
En olisi saanut keskeyttää Tomin tarinaa. Se olisi jatkunut vielä.
Kun hän kiipesi sen valtavan tammen latvaan,
hän näki valtavan kauniita asioita.
Hän näki satoja leikkiviä lapsia.
Satoja.
Hän näki lintuja.
Värikkäitä lintuja.
Ja hän näki meidät.
Hän näki meidät sieltä latvasta.
Hän näki meidät yhdessä. Meidän pitää olla yhdessä.
Eikä se ole pelkkä tarina.
Koska minä haluan näyttää teille paljon kaikkea.
Teidän pitää nähdä vaikka mitä.
Mutta se pitää tehdä yhdessä.
Joten nyt sinun pitäisi tulla minun luokseni. Sopiiko?
Tule luokseni.
Kulta, tule tänne.
Rakastan teitä ihan hirveästi.
Nyt pitää etsiä linnut. Etsitään linnut.
Kuunnellaan lintuja.
Kuunnellaan lintuja. Kuunnellaan.
-Kuunnellaan vain lintuja. -Malorie!
Malorie!
Hiljaa nyt.
Älä pelkää. Minä se olen.
Missä olet, Mal? Tarvitsen apua.
Kurkista, niin löydät minut.
Äkkiä.
Missä linnut ovat?
Tuolla.
En kuule lintuja!
Liikaa meteliä!
Malorie!
Liian kova ääni!
Tänne!
Askelma.
Hei! Avatkaa ovi!
Nimeni on Malorie, ja täällä on lapsia!
Sanokaa Rickille, että tulimme joelta lintujen ääntä seuraten.
Malorie!
-Auttakaa! -Katso minuun!
-Apua! -Katso!
Malorie!
Ottakaa edes lapset!
He ovat vasta lapsia! Päästäkää lapset sisään!
-Avatkaa ovi! -Katso minuun!
Näyttäkää silmänne!
Selvä.
Kaikki hyvin.
Kaikki hyvin kaikilla. Hakekaa Rick.
Ei hätää.
-Malorie? -Niin.
Minä olen Rick.
-Tulkaa mukaani. -Selvä.
Tänne päin.
Olette sisällä ja turvassa. Voitte ottaa siteet pois.
JANET TUCKERIN SOKEIDEN KOULU
Tulkaa.
Linnut.
Ne varoittavat näkeviä, kun ne oliot ovat lähellä.
Onpa jonkinlainen turva.
Haen teille kuivat vaatteet.
Hei.
Päästetäänkö meidän linnut ystäviensä luo? Tehdäänkö niin?
Selvä.
Malorie? Malorie Hayes?
Tohtori Lapham.
-Keitä te olette? -Tyttö.
Poika.
Oikeasti -
sinun nimesi on Olympia.
Niin.
Maailman suloisimman tytön mukaan.
Sinun nimesi...
Sinun nimesi on Tom.
Tom.
Ja minä olen äitinne.
-Haluatteko leikkiä muiden lasten kanssa? -Menetkö leikkimään? Haluatko sinäkin?
Kiitos kovasti.
Tekstitys: Mari Harve