NETFLIX ПРЕДСТАВЯ
Ние си имаме собствено място.
Имаме си наша общност.
Тук е безопасно.
Колко души сте?
Има ли деца?
Най-бързият начин да дойдете дотук е по реката,
но не мисля, че ще успеете, ако сте с деца.
Чуйте ме. Няма да повтарям.
Ние тръгваме. Ще ни бъде много трудно.
Ще ви се струва, че пътуването е много дълго и ще ви е трудно да сте нащрек.
Още по-трудно ще бъде да сте тихи, но трябва да се справите.
Трябва да правите всичко каквото ви казвам или няма да оцелеем.
Разбирате ли?
В никакъв случай не трябва да сваляте превръзките от очите си.
Ако разбера, че сте ги свалили, ще ви бия.
Разбирате ли?
Студено е, но ние имаме одеяла.
Момче, ти си имаш куче. Момиче, ти си имаш коте.
Това е само едно място. Не ни трябва нищо повече от него.
Разбирате ли?
Никакво говорене на реката.
Трябва да слушате много внимателно.
Ако чуете нещо в гората, трябва да ми кажете.
Ако чуете нещо във водата, ще ми кажете.
Но никога не трябва да си сваляте превръзките от очите.
Ако погледнете, ще умрете.
Разбирате ли?
Всичко е наред.
Да тръгваме.
Добре.
Едно, две, три, четири, пет, шест, седем, осем.
Двадесет и осем, 29, 30. Добре, оттук. Всичко е наред.
Тридесет и едно, 32, 33.
Къде е?
ПЕТ ГОДИНИ ПО-РАНО
Вземам колкото мога
И не съжалявам
Не съжалявам за нищо
Аз идвам
Аз го слушах това. - Да, както и хората на улицата.
В магазина беше пълно. Изглежда, че това е сериозно.
Ти нямаш никаква храна.
Кое е сериозно? - Шегуваш ли се?
Не се шегувам. - Пусни новините, глупчо.
Глупчо.
Кой канал, глупчо? - Няма значение.
...летищата и гарите са затворени.
Улиците са пълни с хора, които бягат от градовете с коли и пеша,
а очевидци съобщават за необясними масови самоубийства.
Първият случай е бил в Румъния,
а сега тази ситуация се разпространява в Европа и Сибир.
Има десетки хиляди смъртни случаи.
Причината за самоубийствата в Европа и Русия е неизвестна.
Според очевидци, хората се държат неадекватно.
Според нашите източници, това не е нито патология, нито вирус.
Властите съветват хората да запазят спокойствие.
Все още няма официално потвърждение...
Това е в Русия, така че...
Кажи го на домакините, които се бият за бутилирана вода.
Между другото, преди малко говорих с мама.
Защо винаги трябва да й казвам как си?
Защо трябва да говориш за мен? - Аз не й казвам за живота си.
В три трябва да видя един арабски жребец в Сосалито.
Такова нещо не се чува всеки ден.
Искаш ли да дойдеш? - Не мога, имам час при д-р Лапхъм.
В колко? - О, Боже.
Защо гласът ти става писклив?
Да те закарам ли? - Не.
Искам да дойда, за да видя бебето.
Или по-добре да отидем при жребеца.
Не, майната му на жребеца.
Много злобно го каза.
Какво мислиш?
Мисля, че тези хора седят заедно, но всъщност са изключително самотни.
Самотата е случайна.
Всъщност става дума за това, че хората не могат да осъществяват връзка.
Връзка с какво?
Премести се. - Малъри.
Премести се. - Вече говорихме за това.
С теб няма да е така.
С бебето ще е различно. Веднага ще го заобичаш.
При мен няма да е така. - Така ще бъде.
Не. - Трябва да се страхуваш от самотата,
а не от това.
Трябва да си в истинския свят с истински хора,
а не да седиш вкъщи по цял ден.
Защо да излизам? Нали ти ми носиш храна?
Премести се. - Не.
Да. - Няма.
Защо? - Обичам си къщата!
Отне ти много време да намериш това студио
и откакто Райън си тръгна, ти свърши много работа.
Без повече съквартиранти. - Райън не беше съквартирант.
Излиза, че донякъде беше.
Не можеш да отглеждаш дете тук. Къде ще я сложиш?
Откъде знаеш, че е момиче?
Предполагам, че ми се иска.
Съжалявам, по работа е. Ще дойда след малко.
Здравей.
Да.
Ще ти се обадя.
Какво?
Не искате ли да знаете пола?
И да развалим изненадата? Не.
Как се чувствате? По-добре ли спите?
Не, спя лошо.
Не съм спала добре и преди това състояние.
Нарича се бременност. Можете да го кажете.
Нали знаете, че ако не признавате нещо, то просто изчезва?
Така ли? Не го знаех.
Когато кобила забременее... - О, Боже.
Когато кобила забременее, тя веднага разбира.
Така ли?
Тя променя начина си на хранене.
Хапе другите коне, които се приближават до нея.
Жалко, че не сме коне. - Наистина.
Хубаво е да си кон. Тогава щяхме да имаме майка, която ни отглежда
и баща в далечна ферма за жребци.
Баща ни всъщност беше в далечна ферма за жребци.
Така е.
Горките ние.
Трябва да се почерпим с бутилка вино по този случай.
Най-сетне каза нещо смислено.
Добре. - Говорите това пред мен?
Не сме искали...
Една чаша розе няма да навреди на фъстъчето.
Мисля, че чух "бутилка".
Трябва да измислите име на "фъстъчето", защото вече е колкото малък пъпеш.
Малък пъпеш!
Знам, че е трудно да обичаш някого, когото още не си виждал.
Прекрасно.
Трябва да го избродирате върху торбички с лавандула
и да ги продавате като сувенири.
Вие ще имате бебе, Малъри.
Скоро вие, аз, Джесика и някоя сестра
ще бъдем на третия етаж и ще се шегуваме по същия начин.
Само че този път няма да се приберете вкъщи сама.
Знам.
Но ако не го искате,
има много двойки, които искат да осиновят дете.
Не ви осъждам. Може да изберете каквото искате.
Само че не можете да го игнорирате, надявайки се, че ще изчезне.
ОСИНОВЯВАНЕ? БРЕМЕННОСТТА МОЖЕ ДА Е ОБЪРКВАЩА.
Добре ли си?
Добре съм.
Повръщаш ли?
Отивай при колата.
На бучки ли е?
Не, всъщност беше доста течно и излезе без никакви проблеми.
Ще се видим при колата.
В коридора. - Трябва да проверим.
Охрана!
Внимавайте! Помощ! Помогнете ми!
Не, недейте!
Успокойте се. - Сив код, първо ниво.
Успокойте се. Охрана!
По-добре ли си? - Вече се случва.
Изцапа ли се?
Това, от което полудяват в Русия вече е тук.
Какво? - Може ли да...
Дръж се!
В болницата. - О, Боже, тръгвай!
Карай!
Отиваме в Санта Роза. Ще останеш при мен, докато това не свърши.
Нямам дрехи. - Ще ти дам моите.
Не нося такива дрехи.
Точно сега ли се притесняваш за дрехите? - По този начин се успокоявам.
По дяволите. - Какво?
По средата на пътя има спряла кола.
Заобиколи я. - Хайде! Ето така.
Ако това се влоши, ще ти се иска да си далеч от пътищата и да си на кон.
О, Боже! - По дяволите.
Хората не трябва да се държат толкова глупаво.
О, Боже, Джес, тръгвай.
Няма да тръгна на червено с бременна. - Просто карай!
Остави ме да карам. Плашиш ме.
Знаеш ли какво? - Просто ме остави.
Не е моят. - Телефонът ми е отзад.
Сигурно шефът се чуди къде съм. - Добре, чакай малко.
Какво си направила с него?
О, Боже, какво е това?
Кое?
Кое? Какво гледаш?
Какво видя? Кажи ми.
Какво правиш? О, Боже, Джес. Недей.
Какво ти става? Не! Спри!
Не!
Спри!
Джес, какво ти става? Джес, моля те, спри!
По дяволите! Спри!
Хайде!
Лидия, какво правиш? - Тя е бременна.
Лидия, не сега. Да влезем вътре.
Тя е бременна.
Не можеш да й помогнеш!
Елате вътре, бързо!
Добре.
Стани, скъпа, бързо.
Мамо?
Моля те, не си отивай.
Не гледай.
Отворете. Жената е бременна.
Отворете! - Не.
Отворете вратата. Полиция.
Не отваряй.
Полиция! Отворете! - Съжалявам.
Това е моята къща.
Влизайте. Бързо!
Хайде. Добре ли сте?
Добре ли сте?
Тя отиде да ви помогне.
И сега я няма.
Хайде, всички сме малко полудели.
Съжалявам. - Влезте в къщата.
Много съжалявам.
Хайде.
Всички ли са добре? Има ли ранени? - Някой има ли обхват?
Нямате ли Wi-Fi? - Нямам.
Хайде.
Не работи. - Трябва да отида при децата си.
Не, нищо.
Скъпа? - Нищо.
Вкъщи ли са? - Извинете.
Мамо, обади ми се веднага.
Нещо... Ало?
Прави нещо на нервната ти система.
Виждал съм го при клиентите ми.
Споменах ли, че съм полицай?
Това, че си в академията не те прави полицай.
Сигурна съм, че скоро ще изпратят някого.
Не, единственото нещо, което ще стане скоро, е че ще умрем.
Това прилича на класическа биологична война.
Северна Корея или Иран.
Дъглас, все още не се знае какво е. Разбираш ли?
Не трябва да изпадаме в паника.
Така ли? - Да.
Моля ви.
Ние сме прецакани.
Мисля, че чух нещо.
Бягахме по улицата и се кълна, че почувствах нещо.
Чух нещо. - Какво беше?
Не знам. Просто беше там.
Присъствие ли? - Да.
Прецакани сме.
Би трябвало да са пуснали някакво видео.
Нищо не съм видял. - Моят екип го е видял.
Какво?
Както си копаехме основите,
един от работниците просто легна пред багера.
Друг пък се хвърли с оборудването в изкопа и си счупи врата.
Изглежда, че това те кара да полудяваш или да се самонараниш.
Не, кара те да се самоубиеш.
И ти просто...
За Бога! - ...го гледаш.
И се самоубиваш. - Как може да се случи това?
Покрийте прозорците.
Покрийте всички прозорци.
Хайде, покрийте прозорците.
Благодаря ти, Господи.
Анди, Бейли, чувате ли ме?
Тате, какво е това нещо отвън?
Бейли! - Бейли.
Бейли!
Ако излезеш, ще умреш. - Децата ми са там!
Махни се! - Няма да стигнеш до тях!
Пак се включи. Увеличете звука.
Президентът обяви извънредно положение и затвори всички граници.
Не излизайте навън.
Избягвайте социалните медии.
Какво, по дяволите, става?
Това е краят. - Извинете, какво?
Краят.
Човечеството е осъдено и намерено за виновно.
От кого е осъдено? - Те имат различни имена.
В световната религия и митология винаги се споменават различни демони или духове.
Хората, които са ги виждали, почти винаги ги описват
като създания, които приемат формата на най-лошите ти страхове,
най-голямата ти тъга или загуба.
Това са религиозни глупости.
Не са глупости. Това са истински факти.
Те идват в различни форми.
Ака Манах и различни демони от древните зороастрийски легенди.
Сургат от древните християнски вярвания,
според които бременните жени виждали неродените си деца като раци или паяци.
Хули-джинг в Китай, Пука в келтската митология.
Това са различни имена на едно и също нещо.
И какво е то?
Краят на човечеството.
Чарли, в супермаркета ли научи всичко това?
Не, изучавам го от години. - В колеж ли?
Не точно в колеж, но...
В интернет.
Там е цялата информация.
Аз пиша роман. - За Бога!
Значи трябва да чакаме, докато не полудеем?
Армията трябва да вземе нещата в свои ръце.
Просто трябва да изчакаме.
Хей.
Седни.
Добре съм. Просто трябва да се обадя.
Разбирам. - Добре съм.
Разбирам.
Телефоните не работят. - Добре.
Боли ли те нещо?
Какво? Не.
Мисля, че може да имаш сътресение. - Добре съм.
Добре. - Добре съм.
Добре.
Ние пътувахме с колата.
И тя видя нещо.
Аз не го видях, но тя имаше странно изражение на лицето.
Сякаш беше...
Сякаш беше много тъжна, а Джес никога не е била толкова тъжна.
Не.
Тя слезе от колата, побягна по улицата, но тя не е самоубийца.
Тя никога не би направила такова нещо.
Но това беше...
След това една жена ме видя
и след това започна да говори с майка си, и аз...
Това беше жена ми.
Казваше се Лидия. - Добре.
И не е говорила с майка си, защото майка й е мъртва от десет години.
6 ЧАСА ПО РЕКАТА
Ало.
Ало, чува ли ме някой?
Чувате ли ме? Ало, казвам се Малъри.
Движа се по реката. Чува ли ме някой?
Ало, чува ли ме някой?
Чува ли ме някой? Ало.
Малъри.
Минаха три дни, откакто започна всичко това.
Електричеството е прекъснато.
Не мога да се свържа с никого.
Правителството не е казало нищо,
но ако слушате,
доколкото разбрах, не трябва да излизате навън,
не трябва да поглеждате към тези неща, и всичко ще е наред.
Не излизайте навън.
Щом получа някакви новини, веднага ще ви съобщя.
Мъжът ми се занимава с недвижими имоти. А вие с какво се занимавате?
С банкрути. - Когато не съди съседите си.
Докога ще ни стигне храната?
Не за дълго.
Защото някои не разбират, че тя трябва да се разпределя.
Дъглас, къщата ти е зад тази.
Можем да отидем за храна.
Няма да се върнем. Ти май не разбираш...
Том... - Не можем да пускаме никого.
Добре, успокойте се.
Здравейте. - Да, здравейте.
Правиш голяма грешка. - Дъглас.
Да, здравейте. - Здравейте.
Казвам се Олимпия. Нуждая се от помощ, моля ви.
Не отваряй... - Ще отворя вратата.
По дяволите!
Добре, изчакайте малко.
Хей!
Мръдни.
Давай.
Донесете одеяло.
Трябва да има по две лампи от всяка страна на вратата.
Ще ти дам одеялото, а ти ще го закачиш на лампите.
Добре. Разбра ли?
За да не поглеждам навън.
Затворете си очите. - Това е тъпо.
Малъри, затвори си очите.
Ето, добре.
Кажи ми, когато си готова.
Том, безопасно ли е?
Млъкни. - Изчакайте малко!
Закачих го. - Добре.
Готово, хайде.
Чакай.
Всичко е наред.
Малъри. - Да.
Пушката. - Да.
Преди да убиеш някого, защото нямаш представа как се стреля.
Всичко е наред.
Как...
Вие сте толкова много.
Ти...
Бременна ли си?
Да, на първи октомври.
Ами ти?
В края на септември.
Чакай, навън същата лудница ли е?
Ти сама ли си?
Да.
Мъжът ми е във въздушните сили. Замина миналия месец.
Опитах се да издържа колкото мога,
но бях толкова гладна, страхувах се за бебето и не знаех какво да правя.
Пийни вода. - Благодаря.
Значи си започнала да обикаляш къщите?
Живея на една пресечка оттук.
Сега всички ще гладуваме в този родилен дом.
Просто трябва да си набавим продукти.
Нищо не можем да намерим, ако не виждаме.
Ние сме в клопка.
Може би не.
Може би ще можем да виждаме.
Какво искаш да кажеш? - Елате тук.
Имаме камери около къщата, които снимат всичко.
Елате горе, хайде.
Това е цифров сигнал.
Показва температурата на обектите. Това е важна информация.
Цветове на екрана. - Да, но има изображение.
Не знам как работят тези неща.
Образът не е директен.
Ние не можем да гледаме с невъоръжено око,
но може би можем да гледаме през устройство.
Пиксели и топлина. - Може би няма да се появи.
За да разберем, трябва някой от нас да погледне.
Мисля, че правим голяма грешка.
Дъглас, за теб всичко е голяма грешка.
Рано или късно ще трябва да направим нещо.
Не знаем докога ще имаме ток.
Трябва да ми се доверите. Наистина мисля, че ще стане.
Добре.
Ако стане, ще можем да отидем за храна. - Точно така.
Не много силно.
Дано да знаеш какво правиш.
Виж, ти и съпругът ти сте добри хора.
Не беше...
Не беше това.
Благодаря ти, Дъглас.
Не си длъжен да го правиш.
Знам, не се притеснявай.
Том, дай ми дистанционното. - Добре.
Заповядай.
Защо го съдиш?
Защото искат да съборят част от къщата си и да я направят от стъкло.
Мъжът му е архитект.
Къщата е негова. Защо ти пука какво ще строи той?
Защото аз ще я гледам.
Няма начин.
Това е краят на света. Никога не се знае.
Къде си, по дяволите?
МУЛТИВИТАМИНИ ЗА БРЕМЕННИ
Хайде, Грег.
Съсредоточи се.
Пише за края на света.
В романа ми.
Не е от онези детски книги, в които се стрелят с лъкове,
убиват един друг, за да оцелеят или тичат в гигантски лабиринт.
Не, историята ще бъде истинска.
Мислел ли си някога, че ще стане така?
Грег! - Може ли да влезем?
Какво става? - Грег!
Грег, може ли да влезем?
Не гледайте!
Затворете си очите.
Намерете монитора.
Грег.
Тук е.
Добре, отворете си очите. Вече можете да гледате.
Казах му, че е грешка.
Хайде.
Трябва да излезем.
Много съжалявам.
Никога няма да се измъкнем оттук.
Никой няма да дойде.
Хайде да вървим.
Здравей.
Мисля, че трябва да сме близо една до друга, защото...
Разбира се.
Така няма да бъдем самотни.
Веднъж четох в един блог, че бременните винаги трябва да спят до някого,
защото бебето усеща, когато майката е самотна.
Идеално.
Мислела ли си за име вече?
Не, не съм.
А ти?
Ако е момиче, искам да се казва Ариел или Жасмин.
Много бих искала да се казва Синдерела и да я наричам просто Ела.
А мъжът ти?
Той обича всичко, което аз обичам.
Ами ти? Мъжът ти има ли си любимо име?
Аз нямам мъж.
Съжалявам. - Не, всичко е наред.
А семейството ти? Те сигурно много се вълнуват...
Знаеш ли какво? Ще ме извиниш ли за малко?
Веднага се връщам.
Извинявайте.
Това няма да можеш да го забравиш.
Така е.
Съжалявам.
Добре ли си?
Да.
Ще си изпера дрехите сутринта.
Добра идея. - Да, и аз така мисля.
Лека нощ.
14 ЧАСА ПО РЕКАТА
Ехо!
Трябва ли ви помощ?
Можете да си свалите превръзките. - Не си сваляйте превръзките!
Имам храна. Децата изглеждат гладни.
Наведете се! Залегнете!
Ей, приятелчета!
Виждали ли сте сърна?
Ще ви кажа една тайна.
Намерих една в гората.
Знам, че сте изплашени. Не се страхувайте.
Няма да ви нараня. Мога да ви издърпам до брега.
Свали си проклетата превръзка!
Виждал съм го. Видях истината.
Свали си превръзката.
Красиво е. Свали си превръзката.
Свали си превръзката!
Светът ще се пречисти!
Всички трябва да гледат.
Имам лоши новини.
Храната ни свършва и няма да дойде помощ.
Трябва да излезем навън.
Мисля, че знам къде можем да намерим храна.
Къде, Чарли? - В магазина "Фийлдс".
Аз го заключих, когато всички започнаха да полудяват.
Казваш ни го чак сега? - Поне сега знаем.
Благодаря ти.
Трябва няколко човека да отидат дотам.
Ще умрем преди да стигнем.
Шегувате ли се? - Аз ще отида.
Тогава и аз ще отида. - Бременна си.
Щом вие отивате, и аз ще дойда.
Аз ще отида при първото излизане, а ти при второто, става ли?
Аз ще дойда. - Какво?
Ще умреш. - Имам необходимото обучение.
Това не ми харесва. Мисля, че никой не трябва да ходи.
Четирима сме. - Петима с Чарли.
Чарли няма да ходи никъде.
Ти познаваш охранителната система. - Няма да ходя. Дадох ви информацията.
Не трябва да ви казвам къде да отидете. Това е супермаркет. Там си има табели.
Има си табели за всичко.
Нали можете да четете?
Не, аз не ви трябвам. - Това ще е проучване за книгата ти.
Разбираш ли? Ще бъде страхотно.
Ако покрием всички прозорци,
ще бъдем в безопасност.
Чухте ли? Как ще сме в безопасност, като не виждаме къде караме?
Не е така.
Имаме GPS.
Изчисляване на маршрута.
Продължете направо.
След 800 м завийте надясно към Бей Стрийт.
Какво е това? - Бордюр.
Просто бордюр.
Това е датчик за близост.
Това е просто легнал полицай.
Завийте надясно тук.
Извън пътя ли сме? - Не, има нещо.
Може би е камион. - Заобиколи го.
Заобиколи го. - Да.
Какво беше това?
Има и някаква друга кола ли?
По дяволите! - Чарли, дишай.
Махни се от мен! - Успокой се.
Не го пипайте.
Погледни ме. Не вдигай шум. - Накарайте го да млъкне.
По дяволите! Няма да успеем.
Успокойте се.
По дяволите! - Дръжте се.
Хванете се за нещо! Тръгваме!
Дръжте се!
Това не е легнал полицай!
По дяволите! - Дръжте се.
Завийте наляво тук.
Намали!
Вие пристигнахте.
Какво, по дяволите?
И трябва да излезем след всичко това?
Големи сме късметлии.
На три. Едно... - Готов съм.
Две, три.
Какво беше това? В какво се ударих?
Това е стълб.
Добре, къде е...
Вратата трябва да е няколко крачки нагоре.
Изгубих се. - Твое ляво.
Наляво.
Изгубих се.
Хайде. - Изгубих се.
Тук е. - Добре.
Влезе ли? - Не.
Чакайте, почти успях.
Добре, готово.
Хайде.
Добре, вътре сме.
Има ли някой?
Ще проверя прозорците.
Ето така.
Мисля, че можете да ги свалите вече.
О, Боже.
Ударихме джакпота. - Да.
Къде са консервите? - Във втори отдел.
Тоалетна хартия? - Пети.
Къде е пиячката? - В седми.
Не забравяйте, че нямаме много място. Вземайте само най-необходимото.
Къде са електронните уреди? - В шести.
Шести. Благодаря ти.
Няма да чистя това.
Супер.
Радвам се, че реших да дойда.
Това е най-щастливото място на земята.
Знам, че не се шегуваш!
Това е подарък за бебето ти.
Благодаря ти.
Да.
Сестра ми е бременна с четвърто, така че...
О, Боже, тя е светица.
Така е.
И аз винаги докосвам корема й.
Успокояващо е.
Да, това е един мръсен номер на природата.
Сестра ти в Сакраменто ли е?
Да. - Така ли?
Ами ти къде си израснала?
Близо до Стоктън.
Стоктън. - Да.
Ние отглеждахме коне. - В истинско ранчо?
Баща ми беше истински каубой. - Значи затова можеш...
Какво? - Да се оправяш с пушката.
Да, имах интересно детство.
Стоктън не е далеч от Сакраменто.
Да, надолу по магистрала 99.
По магистрала 99. - Като небето и земята, нали?
Все пак можехме да се срещнем.
Разбира се.
Можех да ти бъда бавачка.
Готината бавачка.
Казваш го, защото всички ще умрем.
Може би.
Как извадихте такъв късмет?
Здравей.
Спи ти се.
Внимание, всички клиенти да дойдат в седми отдел.
Имам важно съобщение.
Дами и господа... - Да, Дъглас.
Бих искал да вдигна тост за всички нас,
защото всички ние заедно правим края на света
отново прекрасен!
Птички.
Не разбирате ли?
Можем просто да останем тук.
Тук има храна и напитки за цяла година.
Вече не трябва да плащаме и трябва да останем.
А останалите какво ще правят? Ще гладуват ли?
По-добре те, отколкото ние.
Имаме си всичко, за да живеем тук. Всичко.
Няма нито статистическа, нито логическа, нито юридическа причина да се връщаме.
Ето ти една причина: ние не сме гадняри.
И няма да останем.
Какво е това?
Чарли, какво има там?
Това е товарна платформа.
Ехо.
Пуснете ме.
Говори по-високо, не мога да те чуя.
Пуснете ме, моля ви.
Затворете си очите.
Какво? - Ще отворя.
Не. - Там има човек.
Трябва да отворя вратата.
Добре.
Ехо. - Ехо.
Пуснете ме. Затворен съм.
Чакайте, това... Рибка, ти ли си?
Чарли, да, аз съм. - Кой е този Рибката, Чарли?
Той работи тук с мен, в отдела за морски дарове.
Бил е в затвора и е малко луд, но се държи добре с мен.
Как си попаднал там? - Аз...
Изиграха ме!
Кой?
За какво говориш? Сам ли си там?
Оставиха да гния тук.
Кой? За какво говориш?
Нещо не е наред.
Нещо не е наред! - Пуснете ме. Заключен съм тук.
Хей.
Какво правиш, човече?
Вижте го. То иска да го видите! Пуснете ме!
Много е силен. Не мога да го удържа.
Пуснете ме!
Чарли!
По дяволите!
Чарли, чакай!
Погледни го, Чарли, красиво е.
Чарли? - Чарли.
Чарли! - Чарли!
По дяволите. - Какво стана?
По дяволите!
Трябва да тръгваме.
Трябва да се махаме, хайде, да вървим.
Да се махаме оттук.
Пуснете ме, моля ви.
Как е останал жив там вътре?
Пуснете ме, моля ви.
Феликс!
О, Боже.
Виж всички тези неща.
Птички? - Да.
Те май усещат, когато създанията са наблизо.
Къде е Чарли?
Още един роман, който няма да прочета.
Той ни спаси, шибано копеле!
Знам какво мислиш за мен, какво всички мислят за мен.
В молбата за развод
първата ми жена написа, че да ме нарече мръсник е обида за всички мръсници.
Втората ми жена каза, че вече не се страхува да отиде в ада,
защото не би могло да е по-лошо от брака й мен.
Мисля, че щях да ги харесвам.
Може би.
След това беше Лидия.
Третия път наистина извадих късмет.
Тя беше най-добрият човек, когото съм срещал.
Но аз съм тук, а нея я няма. Знаеш ли защо?
Защото накрая остават само два вида хора.
Гаднярите и мъртвите.
Боже, звучиш като баща ми.
Като баща ти ли? Защо?
И той ли е бил интелектуалец, призван да сее мъдрост сред глупаците?
Да, той също беше голям гадняр.
Също като теб, той винаги казваше, че постъпките му имат дълбок смисъл,
оправдаваше се с теориите на конспирацията,
както и с това, че всички са виновни освен него.
Аз със сестра ми разбрахме, че това беше само оправдание,
за да се отнася лошо със семейството си и така ни стана по-леко.
Знаеш ли какво? Аз виждам една разлика между нас.
Аз съм винаги прав.
Същият си като него.
Изглеждам ли като него?
Не съвсем.
Той не е бил толкова красив ли?
Не, просто...
Прическата му беше различна.
Прическата ли? - Да.
Той имаше коса.
Не мога.
Хайде, светът свършва.
Не мисля, че малко уиски ще наклони везните, нали?
Ами...
Надявам се да грешиш.
За гаднярите и мъртвите.
Надявам се, че има и други.
Наздраве за надеждата, че има и други.
Затвори гаража. - Добре.
Чакайте.
Затворете си очите. - Да.
Затворено е.
Копелета.
Къде е проклетата кола?
Къде са Луси и Феликс?
По дяволите.
24 ЧАСА ПО РЕКАТА
Вече не гребеш.
Просто си почивам.
Още колко?
Няколко часа.
Малъри!
Помощ!
Малъри!
Добре ли си?
Студено ми е. - Знам, дръж се.
Не, цялата храна и одеялата, по дяволите!
Съжалявам. - Не, просто...
Дръжте се.
Добре.
- Много ми е студено.
Сега ще се сгрееш, чуваш ли? Сега ще ти стане топло.
Завий се с това.
Не си сваляйте превръзките и не мърдайте.
Чухте ли това?
Легнете на дъното на лодката и не мърдайте.
Не вдигайте шум. Ще оставя птиците тук.
Ще ви покрия, но не издавайте шум и не излизайте от лодката. Разбрахте ли?
По дяволите.
Малъри.
С Малъри нещо не е наред.
Малъри?
Казах ти да стоиш в лодката.
Ти не мислиш.
Правете каквото ви казвам или ще умрете!
Ако нещо стане с мен, не ми помагайте.
Забравете за мен и се спасявайте. Разбрахте ли?
Кажи го. Какво ще правите, ако с мен се случи нещо?
Ще се спасявате. Повтори го!
Ще се спасявам. - Ще се спасяваш.
Не мога да ви имам доверие.
Краят на света ни кара да вършим разни неща.
Това не е краят на света.
Така ли?
Прилича на такъв.
В края на мисията ми в Ирак бяхме в едно селце.
Наредиха ни да патрулираме улиците и да следим дали хората са в безопасност.
Една сутрин видяхме
един баща да върви с четирите си деца.
Аз спрях, за да проверя дали всичко е наред,
за да съм сигурен, че той безопасно ще стигне там, закъдето е тръгнал.
Оказа се, че той водеше децата си на училище.
Насред цялата тази война,
целия този хаос, той водеше децата си на училище.
Затова...
Ние просто го следвахме.
Ден след ден.
Ескортирахме го.
Започнахме да го правим редовно.
И тогава в края на мисията ни
той ми подари това, когато трябваше да се връщам вкъщи.
Надявам се, че той продължава да води децата си на училище.
28 ЧАСА ПО РЕКАТА
Ало, чува ли ме някой?
Аз съм Малъри. Чува ли ме някой? Ало.
Ало, чува ли ме някой?
Ало, проверка, ало.
Ало, чува ли ме някой?
Ало, проверка. - Ти...
Имаш ли превръзка на очите?
Одеялото зад теб още ли е закачено?
Добре, влизай много бързо.
Благодаря, ето превръзката. Много благодаря.
Добре, изчакай тук. Малъри!
Чакай. - Олимпия, какво става?
Малъри! - Какво правиш?
Какво правиш? На пода! - Той просто е изплашен.
Изплашен е. - Провери чантата.
Ела тук, Олимпия.
Кой си ти? - Кой е този?
Том, държа го на мушка. Провери чантата.
Кой е този? - Изплашен е.
Кой си ти? - Как е влязъл тук?
Млъкни, Олимпия. - Той беше изплашен. Аз го пуснах.
Пуснала си непознат в къщата! - Съжалявам.
Той беше изплашен! - Ти глупава ли си?
Добре, моля ви.
Казвам се Гари.
Живея в града.
Когато се случи това, аз хванах първия влак,
защото си мислех, че ще съм в безопасност.
Позволете ми да остана. Те ме преследват.
Кой те преследва?
Не му вярвам. Той лъже. - Кой те преследва?
Вижда се, че лъже.
Кълна се. - Защо си тук?
Отидохме до къщата на колегата ми Карл, за да се скрием.
Всичко беше наред, докато те не нахлуха.
Създанията не нахлуват в домовете на хората.
Не създанията, а онези ненормалници.
Онези откачалки от Нортууд.
Нортууд? Къде е това?
Това е лудница за престъпници.
Значи сега могат да влязат тук.
И после какво?
Изведоха ни навън и ни накараха да си отворим очите,
за да гледаме създанията.
Какво?
Ти погледна ли? - Не.
Карл някак си успя да повали един от тях на земята
и ние побягнахме.
Тичах, докато не стигнах дотук.
Чуках на всички врати, но никой не отговори.
Освен теб.
Благодаря ти.
Птиците.
Когато тези хора нахлуха, най-страшното беше,
че те не носеха превръзки.
Сякаш не им трябваха.
Навън трябва да се носи превръзка.
Не и тези хора.
Тези луди не бяха засегнати като всички други.
Те искаха да виждат.
Те бяха щастливи.
Те се радваха.
Казаха, че всички трябва да го видят.
Чакай.
Ставай и се махай. Това не е сиропиталище.
Радвам се, че се запознахме. Сега се махай оттук.
Който не е съгласен, да се маха заедно с него.
Вън! - Дъглас, това е убийство.
Не, ето това е убийство.
Моля ви. - Да се пускат непознати в къщата.
Всеки допир със света навън досега ни е носел само смърт.
Лидия, Грег, Чарли.
Ако искате да спасявате хората,
излезте през вратата и вървете да ги спасявате.
Няма да пускаме повече непознати тук.
Не и докато аз съм жив.
Няма да повтарям. Ставай и...
Благодаря.
Ще спиш в гаража.
Отворих вратата, защото помня какво е да си навън.
Ако не ме бяхте пуснали...
Чувствам се като бреме.
Не си по-голямо бреме от мен.
Не е така. - Така е.
Ти не си мека като мен.
Аз съм много разглезена.
Родителите ми винаги са правели всичко за мен, а след това и мъжът ми,
и аз се разглезих от цялата тази любов.
Аз бях отгледана от вълци, така че можеш да се смяташ за късметлийка.
Ако с мен стане нещо, искам ти да се грижиш за бебето ми.
Съгласна ли си?
Не. - Моля те.
Бебето е твое. - Малъри.
Не.
Обещай... - Нищо няма да ти се случи. Бебето е твое.
Обещай ми.
Обещай ми, моля те.
Да, добре. Разбира се.
Какво е това?
Ако исках да ти кажа, нямаше да го сложа в тази торба.
Взех го, когато излизахме за храна.
Много е хубаво.
Благодаря ти. - Няма защо.
Знам, че не е подаръкът, за който винаги си мечтала.
Не, идеален е.
Можеш да го дадеш на дъщеря си, когато порасне.
Благодаря ти.
38 ЧАСА ПО РЕКАТА
Реката става по-бърза. Време е да го обсъдим.
Трябва да ви кажа за бързеите.
Бързеите са където водата тече много бързо.
Те са много шумни и много опасни.
Това ще е най-трудното нещо, което сме правили някога.
Когато ги достигнем, един от вас трябва да свърши една много важна работа.
Един от вас ще трябва да гледа.
Този, който гледа,
трябва да ми казва в коя посока да греба, за да вървим в правилния път.
Защото ако аз погледна, няма да оцелеем.
Ами ако видим нещо?
Аз ще го направя. - Не.
Аз ще кажа кой ще гледа.
Разбрахте ли? Аз ще кажа.
Аз ще кажа кой ще гледа.
Моля се за теб
Проверка. Ало, има ли някой?
Ало. Проверка, едно две три. Ало.
Проверка.
Ще останеш в сърцето ми завинаги
Обичам тази песен. - И аз.
И аз. - Аз също.
Никога преди не съм я чувала.
Ще бъдем винаги заедно
Ако не сме заедно, това ще разбие сърцето ми
Може да е фалшива тревога, нали? - Добре.
Да отидем в спалнята.
Ще ни трябват кърпи, гъби, ножици и много вода.
Кофи с вода. Всичко е наред.
Всичко е наред.
Полека. Държа те.
Всичко е наред.
Ножиците са в чекмеджето отляво. Да.
Бебето се ражда. - Не, не се ражда.
Не се ражда. - Определено се ражда.
Ела с мен. - Не се ражда.
Ражда се. Хайде, ела.
Трябва да подготвя водата. - Ние ще я подготвим.
Добре, ето така.
Справяте се отлично. - Млъкни.
Още веднъж.
Хайде.
Всичко е наред.
Момче е.
А леля ти си мислеше, че ще си момиче.
Ей, новият, пусни ме.
Отвори вратата, хайде.
Пусни ме. Какво правиш?
Какво?
Какво правиш?
Гари?
Гари!
Хей!
Том, той сложи птиците във фризера.
Том, казах ти, че е луд.
Гари...
Том, вземи пушката.
Той е луд.
Какво, по дяволите, правиш? Ние те пуснахме в къщата.
Ние те...
Не! По дяволите!
Шибано копеле! Знаех си, че си луд.
Копеле такова, ние те спасихме.
По дяволите!
Точно така.
Да!
Ти го направи. Справи се.
Здравейте.
Много сте красиви.
Какво става долу?
Може ли да видя?
Много е красива.
Благодаря.
Може ли да видя твоето?
Благодаря.
Вижте.
Олимпия, затвори си очите. - Не е ли прекрасно?
Не, защо го правиш? Гари, недей, моля те.
Вижте. - Гари, недей.
Покажи на бебето. - Олимпия, недей.
Затвори очите на бебето.
Олимпия.
Вижте!
Покажи го на бебето си. - Олимпия, дай да видя бебето.
Те не са толкова лоши. - Олимпия, дай да видя бебето.
Дръж очите на бебето затворени. Дай да го видя за малко.
Олимпия, дай ми бебето си за малко!
Само за малко.
Нека я взема само за малко.
За малко. - Вижте.
Може ли? - Вижте.
Вижте!
Не, моля те, недей.
Виж го. - Не.
Добро момиче.
Ей, Малъри.
Дай ми децата.
Дай ми бебетата.
Дай ми децата или ще си ги взема сам!
Ей, копеле!
Хей.
Какво правиш тук?
Дошъл си да видиш ли?
Отвори си очите.
Не се страхувай.
Погледни ме.
Погледни ме!
Съжалявам.
Съжалявам, че не успя да видиш.
Красиво е.
Много е красиво.
Съжалявам.
То ще пречисти света.
Моля те, не ни наранявай. Не се приближавай, моля те.
Моля те, недей.
Всичко е наред.
ПЕТ ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Слушайте щракванията.
Слушайте дали звуците са по-тихи или по-силни.
Чуйте това.
Чуйте.
Когато са по-силни, значи сте на открито.
Ако са по-тихи, значи има нещо наблизо.
Моля ви, чува ли ме някой? Ало.
Ало.
Тук няма нищо.
Здравей.
Какво има?
Пак чух някои от тях.
Какво?
Някои от тях караха коли.
Караха коли така, сякаш са без превръзки.
Добре.
Вече няма да излизаш сама.
Добре.
Какво е това?
Да направим предупредителна система за децата. Ако са в опасност, ще звънят.
Да, това е добре.
Ами това?
Това е...
Това е само за оцеляване.
Само за оцеляване? - Да.
Ало.
Чува ли ме някой? Ало.
Проверка.
Има ли някой, отговорете ми.
Ало. - Ало.
Кой е?
Казвам се Рик. - Не.
А ти кой си?
Рик, аз съм Том.
Ние си имаме място.
Убежище с достатъчно провизии.
Имаме си общност.
Тук е безопасно.
Намираме се в края на реката.
А вие къде сте? - Не отговаряй.
Близо до кариерата на Пайк.
Много сте далече. Колко души сте?
Четирима.
Има ли деца?
Не казвай нищо. - Всичко е наред.
Не. Защо?
Защото дотук най-бързо се стига по реката, но не мисля, че ще успеете с деца.
Чакай, по реката ли?
Движете се надолу по течението.
Движете се по водата, докато не стигнете бързеите.
Там водата е много бърза. Опасно е.
Ние изгубихме няколко души.
Ще трябва да гледате добре.
Какво означава това? - Как така да гледаме добре?
Ще трябва да гледате.
Ние ще сме с вързани очи. Няма да можем да гледаме.
Радвам се, че го казваш.
Някой ще трябва да...
Пригответе се за двудневно пътуване според течението на реката.
Носете си провизии за повече.
Как ще те намеря след бързеите, Рик?
Ще чуеш птиците.
Ние имаме много птици. Просто следвай пеенето им.
Ще стигнеш до стена с порта.
Това е нашето...
Това е тяхното какво? - Това е вашето какво?
Рик?
Може да е наистина.
Не. - Може да е.
Не е достатъчно. - А ако Рик ни помогне?
А ако Рик е един от тях?
Чакай, той знаеше за птиците.
Гари също знаеше за птиците и ги сложи във фризера.
Не мога да повярвам, че го обмисляш.
В къщите вече няма храна. Трябва да си тръгнем.
Мислиш си, че не го знам ли?
Когато бях малък, имахме точно такава лодка.
Всяко лято отивахме с нея на езерото.
Всяко лято.
На вас щеше да ви хареса там. Там имаше дървета, цветя.
Водата беше топла, в небето имаше облаци.
Всички деца можеха да си играят във водата.
Тичахме нагоре-надолу по брега.
Имало е и други деца по света ли?
Да, като вас.
Като вас.
Един ден видяхме голям дъб.
По-голям от тази къща. Толкова голям, че не можех да видя върха му.
Познайте какво направихме. - Покатерили сте се.
Да, покатерихме се и стигнахме чак до върха му.
Познайте какво видяхме на върха.
Момче! Момиче! Време е за лягане. - Но Том ни разказва история.
Почти свършихме. - Няма да повтарям, хайде.
Момиче, хайде.
Веднага.
Хайде.
Веднага.
В леглото!
Какво правиш? - А ти какво правиш?
Сега си мислят, че ще се катерят по дърветата
и ще виждат пеперуди и цветя. - Това е история.
Не е история, а лъжа.
Те никога няма да се катерят, да имат приятели.
Защо да го вярват? - Трябва да вярват в нещо.
За какво е всичко, ако не вярват в нищо?
За да оцелеят! - Оцеляването не е живот.
Ще загинат, ако те слушат!
Животът не е само това, което е, но и това, което би могъл да бъде.
Какъвто го направиш.
Трябва да им дадеш мечти, които могат да не се сбъднат.
Трябва да ги обичаш, въпреки че можеш да ги изгубиш.
Те заслужават мечти, любов, надежда. Те заслужават майка.
Заслужават да имат майка.
Те дори нямат имена, Мал. Казват се Момче и Момиче!
Помисли.
Всички решения, които съм вземала, са били за тях. Абсолютно всички.
Знаеш ли какво видях?
На върха на дървото?
Видях гнездо.
С пет птици.
Бяха на най-високия клон.
След това те просто отлетяха.
Готово. Седнете!
Безопасно е. Влизайте.
Не мога да повярвам.
Сигурно са развалени. - Да.
Ела тук.
Точно както ги обичам.
Съжалявам.
- Аз също.
Ела тук.
Деца.
Това са ягоди.
Ягодите имат такъв вкус.
Какво е това? - Тихо.
Има ли някой?
Отведи децата отзад. Аз ще им отвлека вниманието.
Ако не дойда до 15 минути, тръгвайте без мен.
Няма да те изоставя! - Мал.
Не, няма да те изоставя. - Чуй ме.
Много те обичам.
Обичам те. Тръгвай.
Не. - Тръгвай, моля те.
Бъдете добри. Тръгвайте.
Тръгвайте!
Излизам!
Здравей, приятел. - Мога ли да ви помогна?
Не мисля.
Но ние можем да ти помогнем. - Не, махайте се!
Свали си превръзката. - Не се приближавайте.
Не се приближавайте! - Тя не мърда.
Хей, тук има жена и две деца.
Идват.
Те няма да те наранят.
По дяволите!
Дори напротив...
Това е много хубаво нещо, приятелю.
Чуйте ме. Няма да повтарям.
Ние тръгваме. Ще ни бъде много трудно.
Трябва да правите каквото ви казвам или няма да оцелеем.
Разбирате ли?
Къде е Том?
Той няма да дойде.
42 ЧАСА ПО РЕКАТА
Време е.
Помните ли за бързеите?
Спомняте ли си какво ви казах за бързеите?
Те са близо.
Много са опасни и има само един начин да минем през тях.
Някой трябва да гледа.
Аз ще гледам. - Не, аз ще реша.
Дайте ми малко време.
Аз ще го направя.
Много те обичам.
Никой няма да гледа.
Разбрахте ли?
Хайде да си завържем очите.
Застанете на колене. Наведете се и се дръжте здраво.
Не мърдайте и се дръжте.
Дръжте се здраво. Всичко ще е наред.
Дръжте се!
Дръжте се, моля ви!
Момиче! Момче!
Момиче!
Малъри.
Момче!
Не спирай да викаш! - Помощ!
Малъри. - Не спирай да викаш.
Малъри!
Тук съм. - Малъри!
Идвам. Къде си? - Малъри.
Къде е Момичето? Момичето?
Не спирай да звъниш. Чувам те.
Не спирай да звъниш, Момиче.
Не спирай да звъниш.
Добро момиче.
Добре, изправете се.
Добро момиче. Чувате ли птиците?
Там трябва да отидем. Просто ще следваме звуците.
Стойте зад мен.
Хей, глупаче.
Отвори си очите, Малъри. Тук съм.
Не.
Не си тук.
Не.
Малъри, погледни ме.
Погледни ме, Малъри.
Малъри, погледни ме. - Това не е истина.
Малъри? - Малъри?
Малъри?
Малъри.
Погледни ме, Малъри.
Момче, Момиче. - Малъри.
Не мърдайте. Останете на място.
Отвори си очите.
Малъри, отвори си очите.
Момче, Момиче.
Къде сте?
Елате с мен, погледнете ме.
Имам нужда от вас. Погледнете ме. - Мога ли да си сваля превръзката?
Момче! - Безопасно ли е?
Не, това не съм аз.
Не, не си сваляй превръзката.
Момче, това не е истина.
Чуй ме, не си сваляй превръзката.
Слушай гласа ми! Това е гласът ми!
Момиче, ела с мен. Погледни ме.
Свали си превръзката. Можеш да ме погледнеш.
Не е ли опасно да погледна?
Не, тук съм. Не си сваляйте превръзките.
Чуйте ме, моля ви!
Малъри. - Какво? Не.
Отвори си очите. - Момиче, извикай ме.
Красиво е. - Извикайте ме. Къде сте?
Момче, Момиче, къде сте? Не ми вземай децата.
Не ми вземай децата!
Деца, не спирайте да звъните.
Не спирайте да звъните. Идвам.
Хайде, не спирайте да звъните.
О, Боже. Тук съм.
Всичко е наред. Къде е Момичето?
Момиче!
Къде е Момичето?
Тя се страхува от теб.
Какво?
Тя се страхува от теб.
Много съжалявам.
Много съжалявам, скъпа.
Не бях права. Не трябваше да бъда толкова строга.
Не трябваше да ти забранявам да играеш.
Трябваше да оставя Том да разкаже историята докрай.
Когато се е покатерил на върха на онзи голям дъб,
той е видял най-красивите неща.
Видял е стотици деца да си играят.
Стотици.
И е видял птици...
Птици в различни цветове.
И е видял нас.
Видял е нас от върха на дървото.
Видял е, че сме заедно. Ние трябва да сме заедно.
Това не е просто една история.
Защото искам да ви покажа толкова много неща.
Искам да видите толкова много неща. Разбираш ли?
Но трябва да го направим заедно.
Затова веднага трябва да дойдеш при мен. Моля те.
Ела при мен.
Ела при мен, скъпа.
Много те обичам.
Трябва да намерим птиците. Намерете птиците.
Искам да се ослушвате за птиците.
Ослушвайте се за птиците.
Добре, ослушвайте се за птиците.
Просто слушайте птиците.
Малъри!
Тихо! Тихо!
Знам, че те е страх. Това съм аз.
Къде си, Мал? Трябва да ми помогнеш!
Просто погледни и ме намери.
Хайде.
Вървете към птиците. Къде са птиците?
Натам.
Не чувам птиците.
Прекалено е шумно.
Малъри!
Прекалено е шумно.
Насам!
Стъпало.
Ехо!
Отворете вратата, моля ви!
Казвам се Малъри. С деца съм.
Кажете на Рик, че следвахме реката и птиците.
Малъри!
Помощ! - Погледни ме!
Моля ви! - Погледни ме, Малъри!
Малъри!
Добре, приберете само децата.
Пуснете децата ми вътре! Те са само деца.
Моля ви, отворете! - Погледни ме!
Дай да ти видя очите!
Добре.
Тя е наред.
Тя е наред. Всички са наред.
Доведете Рик.
Всичко е наред.
Малъри? - Да.
Аз съм Рик.
Елате с мен.
Добре.
Оттук.
Вече сте вътре и сте в безопасност.
Можете да се свалите превръзките.
ДЖАНЕТ ТЪКЪР УЧИЛИЩЕ ЗА СЛЕПИ
Елате с мен.
Птиците.
Те предупреждават зрящите, когато онези неща са наоколо.
Не е много, но поне е нещо.
Ще ви донеса сухи дрехи.
Хей.
Какво ще кажете да пуснем птиците, за да бъдат с приятелите си?
Да го направим ли?
Добре.
Малъри?
Малъри Хейс?
Д-р Лапхъм.
Как се казвате?
Момиче.
Момче.
Всъщност...
Твоето име е Олимпия.
Да.
На името на най-хубавото момиче, което съм срещала.
А твоето име...
Твоето име е Том.
Том.
И аз съм тяхната майка.
Искате ли да си поиграете с другите деца?
Искаш ли да си поиграеш?
Искаш ли да отидеш да играеш?
Много ви благодаря.
Превод на субтитрите: Денис Шепелев