Bobby?
Mamma? Bobby?
TÅLMODIGHET – FRED – LYKKE – KJÆRLIGHET
Mamma?
Bobby?
Ikke gjør det.
Richard?
-Hvor er de? -Ikke åpne døren, Kristen.
Jeg elsker dem, slik jeg elsker deg.
Jeg skulle ønske…
…jeg kunne bringe dem tilbake.
Jeg kunne ha…
…men jeg kunne ikke… …noe for det.
Jeg prøvde denne gangen. Jeg prøvde virkelig.
Det virker ikke.
Jeg skulle ønske det gjorde det.
Du bør gå før det er for sent.
Gå!
Jeg er lei for det.
Jeg har utnyttet hele familien min,
så de vil ikke ha meg der lenger.
Vennene mine vil ikke ha meg der lenger.
Helvete, det er ganger da jeg ikke vil ha meg der lenger.
Jeg har bodd i bakgater,
under broer, og så…
…fant jeg denne stilige parken…
…som er så stor at jeg kan bli borte i den når jeg vil det.
Men en dag
så jeg noen raringer som gikk inn i bygningen på den andre siden.
Jeg så det gjennom en tunnel,
som om det var magisk.
Jeg ville vite hva som foregikk der,
og om det fantes mat…
…eller kanskje stoff.
Så her er jeg.
Jeg forventet ikke noe av dette.
Men kanskje dette er en slags “uavvendelig hendelse”-greie,
at jeg fant stedet, og alle dere…
…og all den maten der borte.
Jeg heter Eddie og er misbruker.
-Takk. -Takk, Eddie.
Jeg heter Ellie og er misbruker.
-Velkommen. -Hei, Ellie.
Beklager, jeg har…
Det er vanskelig å gjøre dette enda en gang på et nytt sted.
Det går bra.
Jeg har akkurat flyttet hit.
Det på denne måten.
Det begynte med én drink.
Og den ene ble til én til, og så helvetes mye mer.
Jeg var en misbruker, men jeg tenkte:
“Det gjør ingenting. Alle er det, på en måte.”
Men…
…jeg tenkte: “Det er…
Jeg klarer dette. Det er lett.”
Men så skadet jeg ryggen min.
Og de gav meg noen piller,
noen fordømte piller.
Og de roet meg ned mer enn noe annet.
Beklager, jeg vet at jeg ikke skal si hvilket stoff det er.
Men de tok livet ut av livet, som var akkurat det jeg ville ha.
Og…
…mannen min forlot meg…
…som for å være ærlig, ikke var så ille.
Men jeg mistet ungene.
Og…
…først brydde det meg ikke,
fordi jeg ville ha pillene mer enn jeg ville ha dem.
Jeg kan ikke tro at jeg sier det nå.
Uansett, jeg fikk ungene tilbake.
Og vi har et nytt hjem…
…og forhåpentligvis noen nye venner.
Min Lola liker ikke lukten av røyk inne i huset.
-Vi har akkurat flyttet inn. -Jeg hørte bråket.
Det har vært mye av det nylig.
Skruer, spikere, skarpe kanter.
De sier at de prøver å gjøre nabolaget tryggere.
-Ok. -Jeg flytter ikke.
Du får ikke kjøpt meg ut.
Vi leier bare.
Vi har akkurat flyttet inn i det nye huset. Det er digert.
Ja.
Det ligger ikke i et veldig bra nabolag. Småskummelt.
Jeg ville bare si takk for denne muligheten.
Jeg kunne virkelig ikke gjort det uten deg.
Jeg setter pris på det.
Ja, ungene har det bra.
BRANN
Opp. Kom igjen. Skynd dere.
Amy.
Kom. Det kan være brann.
Nei, det er den teite broren min.
Har ringt moren din.
Det har skjedde mye de første dagene, Kyle.
Du slåss…
…har begått hærverk,
og hatt én slåsskamp til.
-Vil du si noe? -Jeg tagget ikke på oppslagstavlen.
For å bli her, må du ønske å være her.
-Jeg vil ikke være her. -Det vil du ikke være.
Ikke denne uken.
Vent utenfor på moren din.
Meegan, kom inn hit.
Meegan.
Ble du utvist?
Ja.
-Han er en drittsekk. -Ja.
En stor drittsekk.
Du slåss jo egentlig ikke.
Det var bare du som fikk livskiten banket ut av deg.
Ja.
Hva gjorde du?
Tagget på en oppslagstavle.
Hva?
Det så bra ut.
Kan jeg få se?
Kutt ut. Du så det jeg gjorde.
Jøss.
“Jøss” som i, “jøss, de suger”, eller “jøss” hva?
“Jøss” som i, du kunne være en seriemorder, Kyle.
På en god måte.
Mamma? Kyle?
Mamma?
Kyle?
Mamma? Kyle?
Har du snakket med pappa? Han kommer til å bli forbannet.
Jeg har prøvd å ringe et par ganger,
men han har ikke svart.
Han er på reise.
-Han er alltid på reise. -Med jobben.
Ok.
Du har ikke pakket ut?
Du kan i det minste prøve å være litt gladere.
Du oppfører deg barnslig.
Kom deg ut av rommet mitt!
Kyle.
Ikke gjør det.
Jeg vet at du aldri vil høre på meg,
og at jeg ikke fortjener å si noe,
men ikke rot til livet ditt fordi du er sint på meg.
Vær så snill?
Jeg lover at det skal bli annerledes nå.
Det sier du hver gang.
Hei.
-Jeg løper en tur. -Du behøver ikke å si det sånn.
Jeg vet det.
Hvorfor løper du så sent?
-Det er ikke så sent. -Kyle sier nabolaget er dårlig.
Det er ikke dårlig.
Kanskje det var det en gang, men nå blir det gentrifisert, som betyr…
Jeg vet hva det betyr.
Rike hvite flytter inn og sparker alle ut.
Du er veslejenta mi.
Jeg er 13. Jeg blir 14 om to måneder.
Jeg vet det. Ikke minn meg på det.
Så aller først,
er det noen som er på sitt første møte,
eller er utenbys fra?
Ja.
Jeg vet ikke om jeg skal sitte eller stå, de står alltid på film.
Gjør det som er behagelig for deg.
Takk.
Jeg heter Christopher, og jeg vet ikke hva jeg er.
-Velkommen, Christopher. -Hei.
Takk for at dere ønsker meg velkommen.
Jeg er nok en misbruker. Jeg…
…har aldri sett det sånn.
Og jeg har…
Jeg har ødelagt forholdet til så mange mennesker…
…og jeg kan ikke stoppe.
Så det er vel avhengighet.
Jeg trenger hjelp.
Jeg vil ikke være alene mer.
-Takk, Christopher. -Takk, Christopher.
-Jeg heter Ellie og er misbruker. -Hei, Ellie.
Jeg har ny jobb.
Vennen min, hun er fast ansatt professor.
Vi er like gamle, hun fikk meg inn.
Men av og til er det litt vanskelig, fordi…
Jeg burde være der hun er nå.
Men jeg burde ikke tenke på slike ting, ikke sant?
Pokker, jeg prøver virkelig, men… Jeg lover dere, jeg prøver.
Jeg heter Ellie og er misbruker.
-Takk, Ellie. -Takk.
Hei.
Eddie. Du var ikke på møtet.
Går det bra? Trenger du noe?
Ok, vel…
Vi ses på neste møte, ok?
-Pass på deg selv. -Trenger du noe?
Hva?
Der inne. Du sa at du tar piller.
Jeg…
Jeg sa jeg pleide.
Faen ta deg.
Dette er bedre enn de vanlige greiene.
Kom, mamma. På tide å gå.
Mamma.
Jeg er våken, vennen. Gjør deg klar til å gå på skolen.
Jeg er klar til å gå.
Hva skjedde med hodet?
Jeg…
Jeg snublet da jeg gikk til bilen.
Kan jeg få se?
Ok, det er ikke så ille som det ser ut til, ikke sant?
-Jeg ser ingenting. -Hva?
Jeg skadet meg vel ikke så ille.
-Det var mørkt. -Ok.
Jeg pleide å se dette med mamma.
Innrømme våre feil for Gud, for oss selv og et annet menneske.
Være innstilt på å la Gud fjerne feilene i karakteren.
Be Ham om å fjerne våre feil.
Lagde liste over de skadde, og er villig til å gjøre det godt igjen.
Gjør opp med dem.
Vær ansvarlig og innrøm feil.
Be om å få vite Hans vilje, og kraft til å utføre den.
Våkne opp gjennom disse trinnene,
og praktiser dem gjennom alt i hele livet.
Jeg heter Ellie og er misbruker.
-Hallo. -Hei, Ellie.
Jeg fortjener ikke denne.
Forsiktig. Koppen er varm.
Noe annet?
Nei, det går bra. Takk.
Takk for at du ble med.
Jeg er nok ikke den beste å snakke med om dette.
Du er nok den eneste.
Jeg trenger å snakke med noen…
…som har et liv som bare er litt mindre rotete.
Beklager.
-Nei, det går bra. -Jeg mener, jeg vet ikke.
Jeg ville ikke trodd deg ellers.
Vel, programmet virker…
…og folk har tilbakefall.
Men du fortsetter bare å reise deg igjen.
Man ønsker av og til at de fantes én eneste ting
man ikke behøvde å slite for å kontrollere.
Det ville bety alt.
-Hva? -Jeg håper du finner det.
Den ene tingen.
Det skåler vi for, hva?
Går det bra?
-Å, jeg er lei for det. -Nei, ikke vær det.
-Traff jeg deg? -Nei, det går bra.
-Hvor mange tok du? -Det er ikke pillene, vennen.
Fant du noe?
Gå og gjør deg klar.
Du fant ikke noen piller.
-Kanskje det betyr… -Hun kan få dem alle steder.
Hva så? Har du bare gitt henne opp?
Hør her, jeg går ikke gjennom denne dritten en gang til.
Vet du hva jeg liker med skissene?
At jeg føler meg hjemme…
…uansett hvor vi bor.
Du kom ikke. Jeg ble bekymret.
Jeg vet hva du går gjennom.
Nei, du forstår ikke. Jeg vet nøyaktig hva du går gjennom.
Da jeg så deg på husken i parken, så du så rolig ut…
…men plaget.
Jeg ville bare beskytte deg.
Jeg har sørget for at ingen kan skade deg.
Hvordan?
Fordi jeg har gjort deg til hva jeg nå måtte være.
Det blir lettere, men ikke gjør det alene.
Vil du invitere meg inn så vi kan prate?
La meg være i fred.
Det er for sent.
Hun er ødelagt, kan ikke snakke om det.
Har du noensinne tenkt på at det kanskje er noe annet enn stoff?
Som hva da?
Jeg tok toget og kom hit med moren min.
Hun var lærer i kunsthistorie,
så når hun var ferdig med timene, kom hun og fant meg og tok meg med ut.
Og vi satt her og så på det, og prøvde å finne ut av det.
Du vet at det står rett ved siden av det, ikke sant?
Vi leste det aldri. Det var juks.
Vel, litt hjelp skader aldri.
Hun sa aldri at hun var syk.
Hun trodde hun kunne klare det selv,
uten å plage oss med det.
Og jeg visste det. Jeg visste at noe var galt.
Jeg spurte om hun ville prate om det.
Og vi satt bare her
og snakket om dette i stedet.
Jeg skulle ønske jeg hadde fått henne til å si det.
Og da hun fortalte oss det,
var det for sent.
Gjør deg selv en tjeneste og snakk med henne mens du kan.
-Skal jeg si deg hva det står? -Nei.
Jeg vil gjette til jeg får rett,
uansett hvor ofte vi må komme tilbake.
Gud, gi meg sinnsro
til å akseptere det jeg ikke kan forandre, mot til å forandre det jeg kan forandre,
og forstand til å se forskjell.
Å akseptere motstand som veien til ro,
og ta en dag av gangen
og nyte ett øyeblikk av gangen.
Amen. Mamma?
Mamma?
-Hva er galt? -Jeg hørte noe.
-Hvor er mamma? -Vet ikke.
Gå på rommet ditt.
Mamma?
Mamma? Mamma.
Jeg har det bra. Jeg…
Jeg må bare være alene et øyeblikk.
La meg hjelpe deg.
Nei, jeg har det fint, ok? Bare la meg være i fred lite grann.
Jeg trenger ikke hjelp.
Jeg går ikke noe sted før du sier hva som er galt.
Du kan ikke hjelpe meg!
Mamma? Mamma, hvor er du?
Mamma!
Sett deg i bilen.
-Hvor skal vi? -Til pappa.
Hva vil du?
Har du sett Lola?
Hun kom ikke tilbake.
-Hun kommer alltid tilbake. -Nei.
Kan jeg se i kjelleren?
Lola.
Lola, hvor er du?
Lola.
Kom igjen, vennen. Kom igjen. Kom igjen, søte deg.
Lola.
Eleanor?
Hva er galt med deg?
En masse.
Går det bra med deg?
-Jeg sa at han ikke er hjemme. -Han er ikke på reise.
Han sier det fordi han ikke vil ha all dritten.
Så vi er en del av “dritten”?
Hun blir aldri bedre, gjør hun vel?
Det er pappa.
Jeg sa det.
Mamma vil ha oss.
Jeg drar tilbake.
Mamma.
-Gå opp. -Mamma?
Nå!
Skru den av.
Du får ikke se det.
-Se hva? -Bare skru den av!
Mamma, hvorfor drepte du henne?
For blodet hennes.
Noen gjorde meg til dette.
Hvem?
Jeg vet ikke hva han var.
Du bør dra med en gang.
Den kniven hjelper ikke.
Bare ring politiet. Gjør det du må, men gjør det nå.
HVORDAN ER DET MED MAMMA?
Har du drept flere?
Har du ringt politiet?
Ikke ennå.
Du bør nok det.
-Kan jeg hjelpe? -Jeg er en venn av moren din…
…fra møtene hennes. Christopher.
Det passer ikke nå.
-Hvorfor ikke? Går det bra? -Slipp ham inn.
Det er ham, Kyle.
Hvis du slipper meg inn, kan vi snakke om dette.
Du er en…
Nei. Ikke si det. Det er oppfunnet uansett.
Slipper du meg inn?
-Du kan bare komme hvis jeg ber deg inn. -Nei.
-Rolig. -Slipp ham!
Hvorfor gjorde du det?
Fordi jeg bryr meg om henne.
Kan det helbredes?
-Kan det? -Nei.
Det er som all avhengighet. Det kan takles.
Men denne delen vil gå over.
Herregud! Bare gå!
-Kyle… -Kom deg ut!
Nei, det er ok. Det går bra.
Hallo?
FROKOST LUNSJ – MIDDAG
Sett deg.
Ok.
“Ti måter å drepe en vampyr på.”
Nei. Nei.
Ja, men nei. Nei.
Moren din vil at jeg skal bli.
Det var på listen.
Alt vil bli bra.
Du ble.
Hun sover, Kyle.
Hun er sliten.
Det er vi alle.
Dagslyset er en annen myte.
Bare gi henne tid.
Hun blir mer normal…
…kanskje bedre enn før.
Du vet de pillene…
…som ødela familien din?
Hun vil aldri ta dem igjen.
Hun kan ikke.
Jeg så den demonen i skisseboken din.
Visste du at folk
satte dem opp over døren sin for å holde det onde ute?
Noe som først ser ut som et monster…
…er der for å holde deg trygg.
Det fins masse gale ting i verden.
Jeg snakker om virkelig ondskap.
Kyle?
Så du vet det for fremtiden. Kniven…
…virker ikke.
JERNVAREHANDEL
Kyle.
-Hvor skal du? -Jeg har ikke tid til å prate nå.
-Hva skjedde? -Ikke bekymre deg for meg.
-Er det fordi dere pratet? -Jeg må gå.
Unnskyld. Det var et dårlig råd.
Jeg må gå.
Mamma?
Hei, vennen.
Hva gjør du her? Vi skal hjem.
Vet pappa at du er her?
Amy?
Hvitløk.
Jeg skal stå rett utenfor.
Hei, dette er Tom. Vi kan ikke ta telefonen.
Legg igjen beskjed. Jeg ringer.
Amy.
Ikke åpne døren, samme hva du hører, ok?
Amy. Ok.
Hold deg unna sønnen min.
Kyle, la oss være alene.
Kyle.
Christopher og jeg må prate. La oss være i fred.
Lukk døren.
Det blir ikke lettere.
Nei. Det gjør ikke det.
Men vi er sammen.
En stake fungerer.
Hvor er Kyle?
Kyle!
Mamma.
Kyle? Går det bra?
Meegan, gå.
Kyle.
Mamma, vær så snill.
Mamma.
Ikke gjør henne noe. Stopp.
Stopp!
Vær så snill. Nei!
Jeg kan redde henne, men hun vil være som meg.
Hva vil du?
Ingen bør være sånn.
Mamma?
Jeg ringte politiet.
Kom igjen. Kom igjen. Gå.
Gå ned i kjelleren.
Kyle, gå!
-Gå ned i kjelleren. Gå, sa jeg. -Gå.
Vær så snill.
Ikke gå fra meg.
Du er veslejenta mi.
Kyle.
Vær så snill og gå ned i kjelleren. Vær så snill.
Gå ned.
Gå.
Det er blod her.
-Jeg sjekker nede. -Greit.
-Kyle. -Gå. Kom igjen.
Det er ikke plass. Hva gjør jeg?
-Amy, dytt. -Jeg prøver.
Kyle.
Det er blod her oppe.
-Ingen kropper. -Helvete.
Jeg melder fra.
Amy, løp.
Kyle, jeg vil ikke gå fra deg.
Kom igjen. Amy, løp.
Løp, Amy!
Hvor er Amy?
Hun er borte.
Du bør også forsvinne.
Nei.
Jeg tror at jeg blir.
Her, hos deg.
Uansett. Jeg er glad i deg.
-Jeg er glad i deg. -Jeg er glad i deg også.
Mamma.
Vær så snill og slipp.
Slipp… Mamma?
-Nei. -Amy.
Nei.
Å, herregud. Gjør det, Kyle!
Her. Ta det.
-Nei. -Mamma.
Stopp!
Å, herregud. Kyle.
Å, herregud.
Nei. Vær så snill. Ikke forsvinn du også.
Å, herregud.
-La meg hjelpe deg. -Nei! Bare gå din vei.
Bare forsvinn!
Ikke forlat meg. Vær så snill. Kyle, jeg trenger deg.
Bli her.
Nei.
Jeg traff bunnen.
Jeg trodde jeg traff den før, men…
…da det skjedde, visste jeg. For jeg trengte bare å se opp…
…fra hullet mitt.
Og jeg kunne knapt se ungene mine derfra. De var så små.
Og for hver dag som går, blir de større og større.
Og jeg bare…
Jeg håper at jeg kan samle familien igjen.
Jeg heter Christine og er misbruker.
-Takk. -Takk, Christine.