"RAS ÄR RASISMENS BARN, INTE DESS FAR." TA-NEHISI COATES
ETT SPECIALEVENEMANG FRÅN NETFLIX
Jamal. Fan, var är du?
Jag har skickat fyra, fem sms. Varför kan du inte svara? Ring mig.
Det är jag igen. Förlåt, gubben...
Förlåt att jag blev arg. Snälla ring mig.
-Hej, det här är Jeffrey. -Hej...
Lämna ett meddelande så hör jag av mig.
Det här är Jamals mamma.
Det är...tisdag, nej, onsdag natt. Morgon.
Jag söker Jamal. Han är inte hemma än, så jag tänkte att han kanske är hos dig.
Förlåt att jag stör så tidigt, men...
Om han är hos dig, kan du be honom ringa? Mitt nummer är 305...
Det är på din... Okej, vänta.
Bara ifall. 305 468 59 00.
-Okej. -Ursäkta.
-Jag kollade, och bilen dyker upp. -Ja.
Den finns i systemet, men det är allt vi vet.
-Hur då "dyker upp"? -Den bara dyker upp, som...
Hur har ni fått kännedom om...?
Det fördes in i samband med en händelse. Kanske böter, bogsering...
Min son Jamal körde, och han...
-Ni var ju inte säker. -Ja.
Jag såg honom inte köra i väg i bilen. Det stämmer.
Men bilen står inte på uppfarten.
Han har varit borta sen åtta i går, så åtta-nio timmar.
Han brukar vara hemma vid midnatt, men han kom inte hem.
När jag larmade sa de att nåt hade hänt med bilen.
-Ni sa ju att det var... -Det är nerskrivet.
Okej...
"En händelse" sa hon. "Identifierad i en händelse."
Jag förstår och är leds... Han dyker säkert upp.
Ni har redan sagt att ni inte äger bilen.
Men jag kollade ju upp informationen ändå.
Okej?
Han har jobb.
Ursäkta?
En praktikplats. Jamal har en väldigt viktig...
Han har en tid att passa. Det är inte likt honom.
-Kan du inte efterlysa honom? -Inte förrän efter 48 timmar.
-Inte utan bevis på... -...illdåd.
-Det är inget ord vi använder. -Okej, nåt dåligt, då. Han kom aldrig hem.
Han är ansvarsfull.
Hans bil kan ha blivit stulen. Han är försvunnen! Räcker det inte?
Alltså, han är 16, 17 år gammal...
-Han fyllde precis 18. -Jaha, då tar han examen snart.
-Ja. -Då så.
-Vadå? -Han är säkert i South Beach.
Eller ni vill nog inte höra det här,
men han kanske är med en tjej och gör det tonårskillar brukar.
-Visst... -Jag gjorde det i hans ålder.
-Fast jag skulle uppskatta... -Det ska vi, ma'am.
Det sa du innan och nu går du. Jag vill veta vad som pågår.
-Så fort den ansvarige polisen är här... -Nu. Jag vill veta nu.
Jag följer er gärna till receptionen.
-Jag var där i en halvtimme! -Det finns inget mer....
Kvinnan där var inte alls hjälpsam och hon skickade mig hit.
Det är inte svårt: Han finns i systemet eller inte.
Ursäkta, men vi har regler.
Jag kan verka paranoid, men han är inte hemma.
Hans bil dök upp på er radar. Visa lite hänsyn.
-När informationsansvarige kommer... -Snälla.
-Vad ska jag göra? -Har ni inte datorer?
En databas med namn och födelsedatum...
Jag har inte befogenhet att ge mig in i sånt.
-Tänk om nån kommer? -Snälla.
-Okej då. -Tack.
Men jag behöver mer information. Jag måste bara hämta en sak.
-Förnamn? -Jamal. J-a-m-a-l.
-Efternamn, Connor? -Ja.
-E-r? -Nej, o-r. C-o-n-n-o-r.
-Födelsedatum? -Den 1 maj 2001.
Tidigare domar?
-Va? -Har han nånsin blivit gripen?
Nej.
-Säkert? Och som minderårig? -Va?
-Är han dömd som minderårig? -Nej.
-Ingenting? -Nej.
Olaga intrång, olaga hot, snatteri?
Han har aldrig ens tagit bort lappen på en ny madrass.
-Va? -Ingenting. Han har aldrig blivit gripen.
-Kallas han nåt annat? -Ett smeknamn?
-Hans pappa kallar honom för J. -Nej, ett alias.
-Va? -Alias.
-Ja, det han kallas på gatan. -På gatan?
Ifall han har tagits i förvar under ett annat namn...
-Om han uppgav ett annat... -Han har ju aldrig blivit gripen.
Ifall hans fingeravtryck har tagits eller om han har blivit varnad eller...
-Ett alias? -Ja.
Som Peanut eller Black? Eller Plutten.
Ja, ma'am.
-Majbaggen. -Majbaggen?
-Är det hans alias? Är det det? -Nej.
Det är inget alias.
-Säkert? -Det var hans smeknamn som barn.
Och nu, när han låtsas vara cool inför sina vänner. Han har inget alias.
Kan du köra allt det där i din dator och ta reda på vad som pågår?
Det ska jag när jag har rätt info, så att vi faktiskt kommer nån vart.
Okej.
Längd?
En och åttioåtta.
Kanske lite längre sen vi mätte. Han har växt rejält.
Vikt?
Runt 80 till 85 kilo.
Glasögon.
Cornrow-flätor.
Ljusgröna ögon.
Okej, minns ni vad han hade på sig när han gick i går kväll?
Antagligen jeans och t-shirt.
Har han några utmärkande... Ni vet?
Ett födelsemärke?
Ja, och ärr, tatueringar, guldtänder och sånt.
Nej, inga tatueringar och inget guld.
Han har bara ett ärr på magen, här.
-Och det är från...? -Ärret?
Ja, var fick han det?
-Menar du hur han har fått det? -Både och, antar jag.
Är det relevant? Det är inte gängrelaterat.
Hör på, med all respekt...
Hur många 1,88 långa svarta pojkar har varit med om incidenter i kväll
att du måste veta om de har ärr på magen?
Bara om ni vill hitta honom.
Jamal är oxe, med ascendenten i Jungfrun. Han är blyg och tittar bort när han ler.
Han spelar gitarr och gillar särskilt blues och rock från 70- och 80-talet.
Jag har tipsat honom om Funkadelic och DeBarge,
men han gillar bara mainstream, som Clapton och Van Halen.
Hans "breaking ball" är grym.
Han är vegetarian, hatar friterad kyckling och är rädd för clowner.
Han går som en sportfåne, men kan Emily Dickinsons dikter utantill.
Och han blir tårögd när han hör "Puff, the Magic Dragon".
Ursäkta.
Jag älskar Emily Dickinson.
"Detta är vida bättre än något jag hittills gjort. Det är vida..."
Det är Charles Dickens.
Det tror jag inte.
Okej, jag ska se vad jag hittar.
-Var han upprörd för nåt i går kväll? -Hurså?
Han kanske hade en anledning att sticka och ta det lugnt ett tag.
Nej.
Okej.
-Ta gärna en munk. -På allvar?
Jag vet. Det stämmer att vi gillar dem.
Helt otroligt...
Gud...
Hej, du är väl på väg hit?
Okej.
Inte än.
Jag vet inte.
Scott, jag vet ju inte. Jag har försökt ta reda på det.
För att de försöker slingra sig.
Jag vet inte varför. Eller jag har en aning. Jag...
Jag är lugn, men det hjälper inte. Därför vore det bra om du kom.
Jag ringde för en timme sen.
Jag vet exakt vad klockan är.
Vet du vad? Om du sov i din egen säng och inte i nån annans
skulle vi inte ha det här samtalet.
Nej, jag börjar inte. Nej, sa jag ju.
Jag släpper det, men du...
I ett väntrum på insidan.
När du kommer till entrén, sväng vänster och parkera.
Gå till infodisken och fråga efter assistent Larkin.
Larkin.
Jag vet inte, nån nybliven fotsoldat. Han ä'nte nåt vidare smart.
Ja, okej. Hej då.
Fan!
Det är mamma igen, gubben.
Jag vet att du är arg,
och vi sa båda saker som vi inte borde ha sagt i går,
men jag är orolig för dig.
Snälla, ring mig.
-Ja? -Det har inträffat en händelse.
-En händelse! -Om jag får...? Snälla?
Det har inträffat en händelse, men vi vet inte vad.
Bilen blev stoppad, och det pågår en utredning.
-Vad betyder det? -Mer får jag inte säga.
Kommissarie Stokes brukar inte komma förrän åtta.
All vidare information måste förmedlas av honom.
-Vem då? -Kommissarie Stokes.
Den informationsansvarige. Jag är ny, så jag känner honom inte.
Han har blivit tillsagd att komma genast...
Men det kan dröja ett par timmar, tills hans normala arbetstid?
-Tydligen. -Det duger inte.
Det är som det är.
Jag ringde polisen tre på morgonen och fick veta att min bil...
-Inte er bil. -Min sons bil!
Min son är försvunnen.
-Sitter han i förvar? -Nej.
-Men kanske? -Det vet vi inte.
Vi vet ju ingenting. Sitter min son i förvar eller inte?
Ha lite tålamod och vänta på informationsansvarige.
Jag väntade en halvtimme innan jag fick prata med dig.
-Jag förstår er oro. -Med all respekt - knappast.
-Jag har också barn. -Hur gamla är de?
Är de svarta?
Ursäkta?
Har du några söner som är svarta och så här långa...
...som kanske sitter i polisförvar fyra på morgonen?
-Ms Connor... -Ms Ellis-Connor.
Ms Ellis-Connor, jag gör mitt bästa...
Har du en svart son?
-Är det så ni vill ha det? -Vi har haft det så ett bra tag.
Nej, ma'am.
Jag har två...
...små flickor.
Vita flickor.
Så skippa empatisnacket, okej?
För tro mig...
...du har ingen aning.
Visst.
Jaja.
Alltså, jag trodde att vi hade fått...
-Varför är du kvar? Gå. -Ursäkta?
-Snälla, hitta Jamal. Hitta min son. -Kommissarie Stokes...
Det kvittar vem som kommer. Du är också polis!
Ni har datorer, mobiler, polisradio...
Det tar väl inte mer än fem minuter att ta reda på var han är? Var är han?
-Jag förstår att det är oroande... -Säg inte att du förstår.
-Ma'am... -Och kalla mig inte "ma'am"!
Okej.
Hör på här...
Så fort kommissarie Stokes är här
ser jag till att ni får prata med honom.
-Vi tar reda på var Jerome är... -Jamal!
Jamal. Han heter Jamal!
-Förlåt... -Vad fan!
-Skrik inte åt mig! -Okej.
Okej.
Visst.
Låt mig...
Jag börjar om.
Jag är verkligen ledsen om jag antydde att du menade illa.
Jag har fullständig förståelse för er oro.
Vadå?
Du säger hela tiden: "Jag förstår och delar er oro."
-Är det från nån utbildningsfilm från HR? -Nej.
"Hur man tacklar problematiska personer."
Va?
"Lugna ner situationen. Spegla deras känslor."
Jag är doktor i psykologi och universitetslektor.
-Jag vet när jag blir manövrerad. -Ma'am, ms Connor...
-Ellis-Connor. -Jag "manövrerar" inte er.
Jag försöker bara vara trevlig!
Visst.
Du...
Hör på...
...vi har ett regelverk.
Jag...
Det är meningen att jag ska följa det, men jag ska försöka...
...dra lite i trådarna.
Innan kommissarie Stokes kommer ska jag försöka få fram lite mer info.
-Det skulle jag uppskatta. -Ge mig några minuter.
Vill ni ha nåt?
Jag svär, jag försöker bara vara trevlig.
Lite vatten.
-Det finns en dricksfontän längst bort. -Toppen.
-Genom dörren och till vänster. -Tack.
-Det finns två. -Två dörrar?
Ursäkta, två dricksfontäner bredvid varandra.
För huset är gammalt och när det byggdes var det...
...segregerat?
Ja.
Det finns...
Över dricksfontänerna finns det...
...en minnesplakett...
...tillägnad "de stora fem".
-Stora sex. -Stora sex! Just det.
Abernathy och...
Jag minns inte alla, men historien är fascinerande.
Ja, alltså...
Allt de gjorde för...
...folk.
Fan också.
-Ursäkta... -Jag messade precis Amy om dig.
-Varför dröjde det så länge? -Ursäkta?
Ursäkta, sir. Det är en jobbig kvinna här...
-Det gäller Jamal Connor. -Japp, och hon är strax tillbaka...
Hittills vet jag bara att bilen stoppades.
Tre svarta män i en Lexus av nyare årsmodell.
Vänta lite...
Ogiltigt kontrollmärke, sms bakom ratten eller nåt nödvändigt.
Det står bara att utredningsenheten hanterar det.
Då är det väl inget stort?
Jag fick lite info från en på enheten... Jag vet att det är emot reglerna,
men jag måste hålla infödingarna lugna i väntan på armén. Skönt att du är här.
Visst är du Larkin? Få se om jag har förstått det rätt...
Vänta bara. Bitchen är helt galen.
Jag har också barn, men hon förvandlades till en gettobrud på nolltid.
Ma'am, det här är...
-Hej. Herregud, Scott. -Ingen fara. Allt ordnar sig.
Var är vår son?
Kommissarie Stokes kommer. Ursäkta dröjsmålet.
De har inte berättat nåt. De vet inte ens om Jamal är i förvar.
Jag vill prata med utredaren som förhör min son.
Som jag har sagt till er - henne - får jag inte ge ut mer information.
-Nu. -Vem är ni?
-Scott Connor, Jamals pappa. -Nej, jag menar...
-Jag är FBI-agent. -Jaha...
Ursäkta förvirringen. Min son är under 18, så vi har rätt att prata med honom.
-Scott... -Ledsen...
Var inte ledsen. Ta mig till den som förhör min son.
-Scott! -Vad?
Han fyllde ju 18 förra månaden.
Fan, det visste jag. Jag gav ju honom bilen.
Det är okej.
-Jag har inte ens fått en jäkla kaffe än. -Jag förstår.
Kommissarien kommer snart.
Jag vill få ett besked, och du har pratat med utredaren.
-Nej. -Ursäkta?
Jag har inte haft kontakt med utredaren.
-Du sa det nyss. -Nej.
Nån på utredningsenheten läste upp information från händelseloggen.
Jag har inte diskuterat fallet.
Det finns ett regelverk, som omfattar den informationsansvarige.
-Vet du inte när han kommer? -Snart, hoppas jag.
Ni behöver inte vänta här.
Lämna nummer, så ringer jag när han kommer.
-Det finns en Denny's precis på hörnet. -Tack, men vi väntar.
Visst.
-Vill ni ha nåt? Kaffe? -Nej.
-Gärna kaffe. -Grädde, socker?
-Jag gillar det svart. -Nja...
Det är säkert ingen fara.
Jag är ny, men det händer tydligen varje kväll.
Vi är få på nattpasset, så det tar ett tag för information att sippra ner.
-Jag ber om ursäkt om jag var... -Inte alls.
-Ledsen för det som hände när ni kom. -Ja...
-Ledsen för vadå? -Inget.
-FBI alltså? Häftigt. -Tack.
-Det är mitt drömjobb. Beteendeanalys. -Jaså?
Jag ansökte, men det krävs utredningserfarenhet, så jag blev polis.
Hoppas att du är grym på differentialekvationer eller nåt...
Examen i forensik från Jacksonville State.
Bra, för Ted Bundy-brigaden är jäkligt smart.
Ted Bundy-brigaden! Häftigt.
De är inte så förtjusta, men ibland vill vi göra dem förbannade.
Jag lägger gärna ett gott ord för dig. Ring mig.
-Kanon. Tusen tack. -Visst.
Så Lexusen står i mitt namn.
Min sons bil står i mitt namn, Scott Alan Connor.
Den var en födelsedagspresent. Begagnad, men kanske lite att ta i...
Äsch!
-Han har jobbat hårt och förtjänade den. -Den stod i mitt namn, av försäkringsskäl.
Det kan jag säga till utredaren när du tar mig till honom.
Okej.
Kaffe...utan grädde eller socker. Jag fixar det.
Vad är det?
-Inget. -Nej, vad är det?
Varför erbjuder du inte hårklippning och handmassage också?
-Kendra... Jag försöker vara artig. -Jaja.
Att bete sig som en galning hjälper inte.
De har vår son.
De kan berätta var han är. Det ä'nte komplicerat.
Det är en byråkrati. Situationen är säkert inte samma lika som du tror.
Man kommer ingen vart med att skälla på en lågrankad nickedocka.
Jag kom för en timme sen.
-I vars fall... -"Alla."
-Alla? -"I alla fall."
Det ska inte vara ett relativt pronomen. Man säger inte "vars", utan "alla".
-Menar du allvar? -Jamal säger inte "aks a question".
Han talar inte ebonics, så låt inte som white trash.
Kendra...
"I vars fall", "samma lika"... Lägg av med det bara.
-"Samma lika"? -"Situationen är säkert inte samma lika."
Söte Jesus...
Man säger "likadan". Ett ord. Tryck inte in "samma" där.
-Kan vi låta bli sidospår? -Det är inget "sidospår".
Jag har slitit hårt för att Jamal ska tala vårdat.
-Tro mig, jag vet. -Bra.
Du sa "ä'nte" nyss, men jag ä'nte tillåten det. Logiskt.
Det är bara som förstärkning. Du pratar dålig engelska.
-Varenda liten grej på sistone... -Nej.
Jag har slitit för att få honom att passa in,
och det är som en örfil när du låter som "Okie from Muskogee".
Kan vi inte bara försöka få grepp om situationen och ta reda på var J är
och inte älta de senaste fem åren, okej?
-Visst. -Bra.
Jag har aldrig tvingat dig att få honom att passa in.
-Jag lät dig döpa honom till Jamal. -Lät du mig? Nu börjas det igen.
Älskling, jag älskar irländare, men jag vägrade kalla min son...
-Vad var ditt förslag? -Seamus.
Nej, för fan.
-Jag kunde ha kört med Liam, Aidan... -Gud...
Jag ville hedra min bror.
-Jag trodde att du förstod det. -Det gjorde jag.
Vet du? Du kanske inte minns att på arabiska så betyder Jamal...
...skönhet. Hur kan jag glömma det?
"Skönheten, vill du spela fotboll?"
Jag ser fram emot när han fyller 21 så att vi kan ta en whiskey med Skönheten.
-Kyskheten och Modersmjölken får köra. -Är din manlighet så bräcklig?
Nej, Kenny. Kom igen. Det är bara kul att retas.
Det är inget fel på hans namn, okej?
Du vill knappt ens säga det. Du säger alltid "J".
Ge dig, det är ett smeknamn. Som killsnack.
Var en man och erkänn att du hatar det, för att det låter för svart.
-Seamus var ju för irländskt. -Du tycker att hans namn är ett handikapp.
Vet du vad? På en skala från Eric Holder till Darnell Jackson
snuddar Jamal vid Darnell.
Vad hemskt att känna sig så alienerad från sitt eget kött och blod.
Jag skulle ta mig an hela helvetet för hans skull.
Min ende son.
-Ska vi ringa honom igen? -Jag kommer bara till röstbrevlådan.
Jag med. "Det här är Jamal. Ha en välsignad dag."
-När började det struntet? -Han går i kyrkan med mig och mamma.
Tack förresten. För att du följer med henne till dialysen.
-Snälla... -Nej, verkligen.
Bobby är som min mamma. Hon är en tuff brud.
Hon avgudar dig.
Hon skyller allt det här på mig.
-Du ser bra ut. -Herregud!
-Det gör du. -Sluta.
-Vi har inte setts sen...du vet. -Jag vet.
-Får jag inte säga nåt? -Vadå?
Hoppades du att jag skulle bryta ihop utan dig?
-Glöm att jag sa nåt. -Ja! Vi glömmer det.
Vi hittar vår son och återgår till våra respektive hörnor.
Är det Jamal?
Nej.
Var var han i går? Han gick väl ut? Med vilka?
-Jag vet inte. -Inte?
-Varför skulle jag veta? -Gud, Kendra!
Jag förhör honom inte. Han är vuxen, och jag litar på honom.
Du ville att J skulle bo med dig, och det var okej för mig.
-Men du tog på dig ett ansvar... -Vi skulle ju inte älta vårt äktenskap?
Okej, visst.
Jag vill inte tjata, men han ska börja på West Point om en månad.
Det är inte acceptabelt... Det är det inte.
När han är hos mig ser han ut som en gangster.
-En gangster? -Ja, en "gangsta". Nu sa jag det.
För att han inte shoppar på Brooks Brothers?
Säckiga brallor, cornrows, den löjliga gångstilen han har fått...
Han är tonåring, okej?
-Han var ju vuxen? -Han försöker hitta sig själv.
-Jaså? -Han utforskar sin identitet.
Herregud. Cornrows i dag, i morgon hjälper han O.J. hitta mördaren.
Ser du? Såna kommentarer... Du fattar inte att hans värld inte är din.
Jo, det är den visst.
Jag vet hur du växte upp, i ruffiga Liberty City.
Med motorvägen, diskrimineringen... Jag har alltid beundrat dig för det.
Det är ett av många skäl jag...
Vadå?
Hans värld är inte den världen. Den är definitivt min värld.
Vi har jobbat hårt för det.
Vi har lagt en kvarts miljon på stans bästa skolor.
Han är uppvuxen i Coral Gables och har fått alla möjligheter.
-Jag vägrar acceptera att han sjunker... -Till vadå?
Säg det.
-Han har ingen ursäkt för situationen. -Vadå? Vi vet inte ens vad som har hänt.
Jag kan gissa vad som har hänt.
Varför skyller du på honom innan du vet nåt?
-Han var med två svarta killar. -Gud förbjude.
-Sluta. Gör inte så. -Skojar du?
Det är bara vi här, så du kan sluta spela.
-På allvar? -Kom igen.
Än sen att han var ute med två svarta killar? Tänk om...
Hur vet du vilka han var med?
Han där.
Polismannen?
-När då? -När jag kom.
Han vet inget när jag är här.
-När du kommer har han en massa svar. -Inte direkt "en massa svar".
Men han berättade att Jamal var med två svarta killar.
Det sa han inte till mig. Jag undrar varför.
Jag bryr mig inte. Jag vill bara veta vilka de är.
-Berättade inte din nya polare? -Nej.
Du håller väl med om att det här tyder på dåligt omdöme?
Inte nödvändigtvis.
Han har rätt att köra runt med vänner utan att bli gripen tre på morgonen.
-Ingen säger... -Ens om han är med sina svarta vänner.
-Vilka svarta vänner? -Lägg av! Vad håller...
-Hör du inte vad du säger? -Jag säger det här: Vilka svarta vänner?
Jeffrey?
Nate eller Manny? Ungar vi känner och litar på?
-Det är en annan sak. -Jag vet inte.
-Han var inte ut med Al. -Al är i Europa med familjen.
Och Al är hans enda svarta kompis.
-Det är min poäng. -Det är faktiskt min poäng.
Har vår medelklass-son ingen rätt att umgås med andra svarta
utan att stämplas som skyldig till nåt?
Nej, jag tycker att vår mixade son, vars ras kvittar,
som fick 1470 på SAT-provet och toppbetyg i fysik,
vet bättre än att begå onödiga misstag genom att ta dumma risker.
Särskilt när stora saker väntar honom.
Han förstår att den framtoning man har får konsekvenser.
Om man har nerhasade byxor och gettofrisyr...
...kan man inte klaga om en vit kvinna håller hårt i väskan när man går förbi?
Man kan inte klaga om någon kvinna håller hårt i väskan.
Nej, det är inte...
Du säger att det är en risk att umgås med andra svarta ungar.
Det sa jag inte alls. Det vet du!
Om det lilla aset sa att Jamal var med två främmande vita killar,
skulle du skylla på honom? Vore det ett onödigt misstag?
Om jag inte kände dem, vare sig svarta eller vita, jajamän.
Scott...
Det kvittar vad han har för privilegier.
Världen ser på honom som den ser på mig, inte som den ser på dig.
Oj... Jag ser exakt vad som har hänt.
Jag är borta några månader, och du fyller hans skalle
med offermentalitet och psykobabbel. "Stackars mig!"
Det har jag inte alls.
I stället för att skylla på mig borde du se dig i spegeln.
Är det mitt fel?
Du försvann i ett viktigt skede i hans liv.
-Ursäkta? -Du vet exakt vad jag menar.
Jag var tränare för hans basebollag i tio år.
Jag gick på alla hans konserter. Har jag nånsin missat ett evenemang?
-Det är inte det jag menar. -Vad menar du?
Du lämnade honom.
Nej.
-Jo. -Skitsnack. Det gjorde jag inte.
Ursäkta, men det är exakt det du gjorde. Du lämnade honom!
Jag lämnade dig!
Det var inte meningen att säga så.
Jag bara...
Jag var less på att gräla om samma jäkla sak om och om igen.
Det var det jag lämnade. Inte...
Du vet.
Fan. Förlåt, Kenny. Det var inte meningen...
Lägg ner spaden och sluta gräva.
J är på väg att bli yrkesofficer på en av världens främsta skolor.
Mitt jobb är gjort. Han har blivit man nu.
-En jag är stolt över. -Jag vet.
Så du får inte säga att jag inte har gjort mitt jobb som far.
Okej.
Jag är inte din far. Det är definitionen av att sticka.
-Okej. -Så lägg av.
Jag sa ju att jag fattade.
Hallå.
Kenny.
Det ordnar sig. Försök att slappna av lite.
Så här dags blir jag alltid orolig.
Du har ingen aning.
Jag brukar vara vaken så här dags.
Jag har inte sovit hela natten sen den pojken föddes.
För det mesta vaknar jag plötsligt ur en djup sömn.
Hjärtat bankar så hårt att jag hör det bulta i öronen.
Alltid så här dags.
För sent för att somna om...
...för tidigt för att stiga upp.
Du snarkade bara vidare.
Jag brukar ställa mig i dörren till hans rum...
...och lyssna på hans andetag.
Ibland går jag fram och rör vid muskeln på hans hals...
...eller axeln.
Jag står och ljuger för mig själv.
"Lugn, Kendra. Han är stor och stark. Världen kan inte göra honom illa."
Tills den där gnagande oron återvänder och jag tänker på hur bräcklig han är.
Vad det än var för mardröm som väckte mig,
nån som sms:ar bakom ratten, ett missriktat slag i ett barslagsmål,
en brusten blindtarm i nåt u-land...
De flesta mödrar kan sitta i mörkret, sansa sig och somna om.
Men i mina mardrömmar ser jag ibland snaror och kors,
och vita män med brylkräm i snaggat hår.
Förra sommaren när Jamal ville köra med Jeff till Bonnaroo blev jag...
J och jag tyckte att du var överbeskyddande för att han var för ung.
Hans ålder hade inget med saken att göra.
Min morfar stred i Okinawa när han var 17. För ung?
Det var inte det.
Det var tanken på att han skulle köra genom den djupa södern.
Min son, ensam med en vit pojke,
skulle köra Shermans marsch mot havet åt motsatt håll.
Han och Jeff kanske skulle tanka i en liten stad, för han vet inte bättre.
Vi har lärt honom att tro att världen...
...är full av godhet.
Han kanske blinkar med sina rådjursögon mot en söt liten vit tjej.
De kanske går till ett burgarställe
som råkar vara ett tillhåll för högerextrema.
Och kanske...
...har en kille med ett hakkors på armen druckit för mycket...
...och ogillar att en pojke förgiftar landets rasrenhet.
Men det värsta, det jag alltid ser,
är att han blir stoppad av polisen utan anledning.
Jag ser höga kängor...
...polisbrickor...
...och batonger.
Jag tänker tillbaka till natten när jag var...fem år gammal
och såg min stoiska mamma gråta dubbelvikt i köket
för att Arthur McDuffie hade blivit ihjälslagen,
och poliserna friades.
Och du var en liten pojke som sov på andra sidan stan
och drömde om att bli polis.
Jag är rädd.
-Var inte rädd. -Jaså?
Det här är nåt trivialt. De hade nog för hög musik.
-Tror du det? -Ja, du vet att han gillar det.
Hans kompisar kanske hade öl i baksätet. Ungar som leker av sig...
Men gör inte de här människorna förbannade, okej?
Låt oss...
...hålla oss lugna.
Om en halvtimme är vi tre på Denny's...
...och drar lärdom av det här.
-Har du pratat med honom nyligen? -Vi hörs varje dag.
-Mest sms, men... -Nej.
-Har du pratat med honom om... -Om vadå?
-West Point. -Varför?
-Jag vill inte hamna i mitten. -Av vadå?
Tja, han...tänker över det igen.
Tänker över vadå?
-Du borde prata med honom. -Om vadå?
Han funderar på att tacka ja till farmarligan.
-Eller pröva lyckan med gitarrspelandet. -Jaså?
Han vill bara skjuta upp studierna men vågade inte berätta.
Med rätta.
Det var väl inte din idé? Uppmuntrar du dumheterna?
Hans kasthastighet och talang räcker knappt till AA-nivå.
En brutal dom som jag - hans pappa, inte du - fick leverera.
Och gitarren? Ska han spela professionellt?
Bara för att du inte vågade följa dina drömmar.
-Snälla... -Låt honom prova medan han är ung.
Han kan ägna tiden åt att hitta sig själv.
Visst, och innan man vet ordet av
är man en 40-åring med en IQ på 150 och ingen universitetsexamen.
Och tjänar 450 dollar i veckan på att spela i ett coverband på bröllop.
Anlitad av en kille som kan lägga 100 000 dollar på bröllopet,
för att han inte slösade tio år på sin dröm att spela curling på OS
eller skriva en succéroman.
-Jag menade inte så. -Vår släkt har tjänat landet sen vi kom.
Han får inte bryta traditionen. Så är det bara. Slutdiskuterat.
-Ursäkta. Kaffe, utan grädde och socker. -Tack.
Jag har fått lite mer information. Det är inte mycket.
Jag har kollat loggen igen.
Er son identifierades som passagerare vid en trafikkontroll av Lexusen.
Jag har också bekräftat att två andra svarta män satt i bilen.
-Varför stoppades de? -Det står bara "förseelse".
Vad betyder det?
Det är bara det patrullpolisen skrev in i datorn från bilen.
-Han kryssade i en ruta. -Det säger inget.
Det är inte biljakt efter brott, en stulen bil eller efterlysning.
De allvarligare grejerna kan uteslutas.
-Vilka var de andra pojkarna? -Jag får inte...
Det här stannar mellan oss.
-DeShawn Rolle och Jarvis Bell. -Känner du dem?
Bell är 20 år och dömd för förseelser.
Han var efterlyst, för vad får jag inte säga.
Vad var det jag sa, Ken?
En sak till... Jag kollade er sons sociala medier.
Va? Var det det du gjorde medan vi väntade här?
Det är det första man kollar när nån är försvunnen.
Det är ett faktum!
Och det lärde jag mig från en utbildningsfilm.
Han la upp nåt på Instagram.
Ett foto på en bildekal längst bak på er Lexus.
"Knäpp snutar med mobilkameran när de gör gripanden."
-Ursäkta? -Så stod det.
-"Knäpp snutar"? -Ja, med stora bokstäver.
Du har fel.
De andra orden är pyttesmå, så på långt håll syns bara "knäpp snutar".
Nej, inte min son.
Jo, tyvärr.
-"Knäpp snutar." -Folk som bara gör sitt jobb.
-Ser man bara det? Herregud! -Folk med fru och barn.
-Fan. -Knäpp dem, för du är med i revolutionen.
-Kendra. -Vad?
Bilen står i mitt namn.
Det handlar inte om oss. Vår son är omhändertagen.
Vår son har en dekal med texten "knäpp snutar".
-Jag är en! Jag är fan snut! -Det handlar om en mobilkamera.
Gud, jag skiter i er jävla poliskår! Jag vill bara hitta vår son.
Har du sett den? Snälla, säg att du inte visste.
-Säg att du inte... -Hör på.
Det går tre svarta barn i hans skola. Tre av över fyra hundra.
-Och de andra två är ett par. -Nej, jag fattar.
Att vara ett av få svarta barn i en av stans dyraste skolor
jämfört med att gå på MLK Senior, där man har metalldetektorer,
ger en rätt att ha en dekal på sin Lexus
med texten "Skjut idioten som köpte min bil."
Han brottas med en hel del just nu.
-Han är deprimerad och förvirrad. -Skitsnack.
-Ursäkta att du får höra det här. -Nej, jag förstår.
Var är Jamal?
Jag berättade allt, och det får jag inte ens göra egentligen.
Jag måste vänta på kommissarie Stokes.
Men jag ska kolla datorn igen
och se om nåt har förts in de senaste minuterna.
Vet du vad? Jag satt här i nästan en halvtimme.
Du berättade ingenting.
Förutom hur man går en Jim Crow-vandring genom huset.
Men när min man dyker upp, min vita man, slår du plötsligt knut på dig själv.
Varför då?
Ska jag inte kolla datorn igen?
Om du inte har nåt emot det. Vad heter du?
-Paul. -Paul, det skulle vi uppskatta.
Javisst.
-Påtår? -Kanon.
"Kanon."
Vet du vad som vore kanon? Om du stod på min sida nån gång.
-Vad fan! -Du är så snäll att jag blir spyfärdig.
-"Knäpp snutar"? -Är det därför du fjäskar?
-Jag vill köra näven genom väggen. -Tänk på Jamal.
-Ge dig! -Nej, tänk ur din sons perspektiv.
Han är den enda svarta personen de flesta av de vita i hans skola känner.
För de flesta...
...är de enda svarta de ens har tilltalat
jamaicanska hospicekvinnor som torkar farmors bak
och de som bor i Habitat for Humanity-husen
som de har byggt som en merit till Princetonansökan.
Du måste förstå att Jamal genomgår...
...ett uppvaknande.
-Jaså? Till vadå? -Till det här.
Okej.
Och?
Och...
...Philando Castile.
Och Eric Garner.
Tamir Rice.
Varje gång det händer känner han att världen smyger sig närmare.
Och på båda fronter, för hans vita vänner tycker att han representerar hela rasen.
Han är inte på en skola med andra svarta att luta sig mot.
Han är den som de vita tittar på. Han har en enorm press på sig att vara...
Han kallar det för att vara "rasens talesman".
Han säger: "Jag känner mig som rasens talesman."
-Har han sagt det? -Många gånger.
Aldrig till mig.
Älskling, titta på dig och sen mig och fundera på varför.
När de där männen blir skjutna känner han deras vålnader.
Bildekalen var...
Var vadå?
Nej, alltså...
Jag vill förstå.
Kan du förstå att Jamal också har rätt?
Ungarna måste filma polisen, för det är deras sista försvar.
Fan, om jag blir stoppad är det mitt med.
Det är vår värld, vare sig du fattar det eller inte.
Jag fattar det.
Jag fattar.
Men...
-Han borde ha fattat vart det kan leda. -Vart då? Hit?
-I kväll? På grund av bildekalen? -Ja.
-Tror du det? -Den hjälpte då inte.
Om jag är snut och kör runt mitt i natten och det står och väger...
-Skulle bildekalen vara sista droppen? -Jajamän.
Särskilt om ett as som inte vet sin plats ska läxa upp mig om sina rättigheter.
-Din jävel... -Vadå?
"Veta sin plats?"
-Kom igen. -Sa du så?
-Snälla... -Helt otroligt. Från dig?! Jag är mållös.
Det handlar inte om att jag råkade säga nåt förbjudet.
Jag kan inte tillåta att J lever ett liv där han kommer med ursäkter för sig själv.
Han ska inte behöva gå med mössan i hand.
-Ingen begär det. -Jo.
"Händerna på ratten och titta rakt fram. Inga plötsliga rörelser.
Vi vill ju inte göra mannen i skottsäker väst nervös
när han riktar en Glock mot ditt huvud."
Sa din pappa det till dig?
-Det behövde han inte. -Precis.
Hallå, Kenny...
Jag vill också lösa det här. Han är min son med.
Jag tror inte att det hjälper att läxa upp folk om Black Lives Matter.
Vi provar att fånga flugor med honung.
De kanske behöver en läxa.
Det får de i vart fall när jag stämmer brallorna av dem.
Vi borde i vars fall...i alla fall...
Vi borde i alla fall ge dem en chans,
och inte bete oss som om de är klanmedlemmar i South Carolina.
Vi är ju i Miami.
Där jag som är svart och har en doktorsexamen
måste köra en motorväg som heter "South Dixie" till jobbet.
Jag förstår, Kenny. Det gör jag.
Men vita känner sig som skit när de får det i ansiktet.
Och då tenderar de att inte vilja hjälpa en.
Uppfattat, massa Scott. Tant Kendra vill inte såra nån.
F'låt, massa Scott.
Vad skrattar du åt?
Dig.
Du är skrattretande.
Min man skrattar när jag härmar en husslav och jag undrar varför vi har separerat.
Herregud...
Alltså, har vi nånsin varit överens om nåt?
-Kom igen. -Nej, har vi?
Verkligen?
Vikten av att jobba hårt.
Sparsamhet.
Respekt för gamla.
-Bourbon Manhattan på terrassen. -Okej.
Thelonious Monk.
-Ja, vi var alltid överens om Monk. -Jajamän.
Thaimat.
-Japp. -The U.
Ja.
Cormac McCarthy.
Caymanöarna.
Sex.
Ja.
Morgonen J föddes var den bästa i våra liv.
-Det är vi helt överens om. -Visst?
Men jag kan inte...
Jag kan inte.
KNÄPP SNUTAR
Herregud!
När jag var på konferensen i Atlanta såg jag en annan bildekal:
"Skyll inte på mig, jag röstade på Jefferson Davis."
-Han blev inte stoppad. -Det var bara en trångsynt skitstövel.
Men det var i Atlanta. I hjärtat av det svarta USA
får vita basunera ut sin ilska med bildekaler.
Jag kan inte ta ansvar för alla vita rasister.
Är du inte rasens talesman?
-Så det här är måttstocken för vår son. -Vilken måttstock?
Att leta efter trångsynta. Den här skiten leder till
"knäpp snutar" och skitsnack om mikroaggressioner på högskolor.
-Alltså, hur tänkte du egentligen? -Han satte fast den i dag, eller i går.
-Så du visste om den. -Ja, jag såg den.
Jag gillade den inte, men Jamal har varit retlig på sistone.
Utan dig där fick jag prioritera bort det.
Dekalen kunde vänta till morgonen. Han fick inte köra förrän den var borta.
Okej, men när det här är över tar vi ett snack om ditt omdöme i frågan.
Jaha...
Okej.
Vet du vad? Jag tänker inte skydda dig längre.
Bildekalen var riktad mot dig.
Han är rasande på dig.
-För vadå? -Vad tror du, Scott?
För att du lämnade honom. Nej, lämnade mig.
-Sa han det? -"Sa"?
Jag fick se min stora långa son gråta ögonen ur sig tre kvällar i rad.
Han svor med ord som inte ens finns.
Den stackars pojken kröp ihop i min famn som ett litet barn.
-Jag... -Jag...?
Ja. Det var det dekalen och flätorna gällde.
-Han trotsade dig. -Skitsnack.
Nej, det är inte skitsnack, det är mänsklig psykologi.
Det är så här unga män gör
när personen som deras identitet och moral bygger på...
Vad är korrekt term? ..."totalsvek familjen".
Han hatar dig just nu och han hatar att vara till häften vit!
Jag sa ju att jag inte är förtjust i dekalen, flätorna och byxorna,
men det är bara en fas. En kortvarig, förhoppningsvis.
Jag försöker bara hjälpa honom att återskapa sin bräckliga identitet.
En identitet som du krossade när du stack.
Så sluta tjata, för du har ingen rätt att känna dig överlägsen. Nej!
-Det är inte J. Fan.
-Måste du messa henne just nu? -Min bror har skickat en länk.
Dwyane Wade som dunkar? Måste ni snacka om er mancrush just nu?
Vad fan...
Gör det inte.
-Ner, nigger. -Gör det inte!
Ner, nigger.
Herregud.
-Vad är det där? -Det är...
Jag har inte...
Scott?
Nej. Nej, älskling.
Sluta, Kendra. Snälla låt bli, älskling.
Vad fan...
Gör det inte.
-Ner, nigger. -Gör det inte!
Ner, nigger!
Herregud.
Vad...
-Vad betyder det? -Jag vet inte.
-Är det Jamal? -Herregud.
-Är det han? -Jag vet inte. Låt mig tänka lite.
-Vad sa sms:et? -Jag läste inte ordentligt.
"Titta snarast. Frilansare la upp det på CBS4:s sajt. Är det J?"
Får jag se?
Vad fan?
Jag tror att det är han. Är det han som springer?
Herregud! I blå skjorta. Jag tror att det är hans skjorta.
Ett steg i taget, okej? Jag ringer brorsan på stationen.
-Jag vill se den igen. -Jag ska höra om brorsan vet nåt.
John, det är jag. Är det J i den där...?
-Sa han om... -Vad säger han?
Okej.
-Sms:a hans nummer... -Vem?
Inte? Okej.
Ja. Tack.
Vad sa han?
Bara att polisstationen övervakar radion och hörde om en trafikkontroll.
Ett vittne som råkade vara på plats skickade in videon.
-Blev Jamal skadad? -John vet inte.
Bara att min bil nämndes, så han skickade länken. Han vet inte.
Det kan vara han. Jamal kan vara skadad.
Jag vet inte. Jag såg bara det du såg.
-Påtåren. -Har du sett det här?
Nej. Sett vadå?
Vad fan...
Gör det inte.
-Ner, nigger. -Gör det inte!
Ner, nigger!
Jag vill få besked om min son.
-Jag vet inte vad det här är. -En video från kontrollen.
-Vilken kontroll? -Jag frågar ju för att jag inte vet.
Vi tror att det är vår son.
-Var är den ifrån? -Det kvittar.
-Varför är den relevant? -Hans bror tror att det kan vara Jamal.
-Var är vår son? -Vi vill veta om han är okej.
Kommissarie Stokes är som sagt på väg. Han kan berätta.
Okej, men vi har väntat tålmodigt.
Vår son är omhändertagen av er. Ni har honom.
Vi vill veta var han är. Vi vill prata med honom nu! Genast!
Jag ska göra det lätt för dig. Jag vill veta var min son är och prata med honom.
Okej, som jag har förklarat, får jag inte berätta det för er.
Okej? Om vi lugnar ner oss och slutar dra förhastade slutsatser...
Var är min son?
Det är våld mot tjänsteman. Det är en grov förbrytelse.
Om du inte berättar var min son är begår jag ännu värre.
-Sluta vilseleda oss! -Sir! Sitt och var snäll och lugna er.
-Vem är du? Rör mig inte för fan. -Jag ber er snällt en gång till.
-Vem fan är han? -Assistent, dina handbojor.
-Ni har rätt att tiga. -Skämtar du?
Det ni säger kan användas mot er. Ni har rätt till rättshjälp vid förhör.
Skämtar du? Varför blir jag gripen?
-Vad är det som pågår? -Du skämtar.
Om ni inte har råd, bekostas juridiskt ombud av staten.
Om ni...
Vill ni dra på er fler åtalspunkter eller få det överstökat?
-Rör mig inte. -Hjälp till här.
-Ansiktet mot väggen. Gör inte motstånd. -Bort med händerna!
-Sluta!
-Släpp mig. -Sluta.
-Släpp mig! -Han har blåsljud i hjärtat!
Din jävel! Fan!
Vad är det för fel på er?
-Vad är det för fel på dig? -Nog!
Är ni skadad?
Han kunde ha blivit det.
Fota honom. Ansiktet och händerna. Och våra med.
-Var det nödvändigt? -Ja, tyvärr.
Så...är vi lugna nu?
Kan vi behärska oss?
Bra. Jag är kommissarie John Stokes, informationsansvarig på dagpasset.
-En händelse ska ha inträffat. -Vi vill veta var vår son är, genast.
Okej, jag provar igen. Jag vill inte gripa er.
Ni har säkert jobbat hårt för brickan och pensionen.
-Jag har rätt att veta var min son är. -Inte alls.
Han är vuxen och föremål för en utredning. Ni har rätt att sitta och hålla mun.
-Förstått? -Han förstår.
-Jag pratar med honom. -Fan ta dig!
Snälla!
-Registrera honom. -Nej.
Två fall av våld mot tjänsteman och våldsamt motstånd.
Varje gång han rycker till eller tittar snett på dig
fram tills fingeravtrycken tas, lägger du till olaga hot.
Ja, sir. Ska jag ta honom i förvar?
Om han lugnar sig räcker en inställelseorder.
Ni är odjur.
Måste jag hämta elpistol och förstärkning?
-Jag klarar mig. Min advokat hör av sig. -Det gör min med. Min är åklagaren.
Vad heter er?
Få ut honom.
Okej, som sagt... Jag är kommissarie John Stokes.
Jag vill veta om min son är oskadd.
Om ni står still berättar jag allt jag vet.
Jag vägrar bli uppläxad och utskälld.
-När har jag skällt på dig? -Ma'am...
Okej då.
Jag berättar vad jag vet, och ni lyssnar tyst och artigt.
Annars vänder jag på klacken,
så får ni veta vad som har hänt i sinom tid. Förstått?
Vem är din överordnade?
Förlåt. Förstått.
Ursäkta?
-"Förstått" sa jag. -Bra.
Det här är vad jag vet. Runt klockan 02.15 i natt
stoppades en silverfärgad Lexus av en patrullpolis.
-Bilen står i Scott Alan Connors namn. -Min man.
Tre afroamerikanska män omhändertogs i samband med händelsen.
-Vi vet inte mycket mer... -Polisen sköt mot nån.
Jag såg en video. Det blev skottlossning.
-Det kan jag inte bekräfta. -Jag hörde det.
Ni hörde ljud i ett suddigt klipp. Jag försöker hitta fakta.
Han kallade en av ungarna för "nigger". Han sa "nigger". Jag såg och hörde det!
-Du såg det! -Fel.
En av dem som blev omhändertagna var åskådare.
En svart åskådare som spelade in videon med mobilkamera.
Det är hans röst som hörs i videon, inte polismannens.
Varför blev Jamal stoppad? Han dricker inte...
Bilen är nyinköpt, bromsljusen funkar...
Han hade registrerings- och försäkringsbevis med sig.
Han skulle inte ge nån anledning att stoppa honom!
Ingen har sagt att er son blev stoppad.
Minst tre individer var inblandade i händelsen.
Jag vet inte vem som körde när fordonet blev stoppat.
Inte ni heller.
Gör er själv en tjänst och sluta dra förhastade slutsatser.
Jag vet inte varför bilen blev stoppad än. Okej?
Okej.
Jag har berättat allt jag vet. Så fort jag vet mer ska jag genast...
Visst!
En sak kan jag säga.
En dekal på bilens stötfångare är lite problematisk.
Jag vet det.
Det gör er sons försäkrings- och registreringsbevis betydelselösa.
Det tycker inte jag.
-Kom igen, syster. Du vet bättre. -Jag är inte din syster.
En svart pojke i den bilen med en sån dekal?
-Då tigger man om det. -Vad säger det dig?
Att världen inte är likadan för såna som ser ut som vi.
-Herregud... -Ja. Det är vad det säger mig.
Och de som patrullerar på gatorna,
med rätt att bruka dödligt våld, är inte robotar.
De hjälper sina barn att borsta tänderna, läser dr Seuss-böcker
och hoppas få göra om det nästa kväll.
När de ser en nihilistisk och provocerande ung ligist...
Hur vågar du kalla min son för ligist? Du skyddar en vit jävla lantissnut.
Han är svart.
Polisen som stoppade dem är lika svart som du och jag.
Jag ska berätta en sak, damen...
Jag har hoppat fallskärm ur flygplan och krupit genom Vietcong-tunnlar.
Men jag har aldrig varit så rädd i hela mitt liv
som under min första trafikkontroll i ett getto. Vet du varför?
För att det finns hiphoplåtar, dekaler och gäng som stänger ner motorvägen
och kallar poliser för fienden. Så det är okej att ifrågasätta dem.
Om de stoppar en är det okej att plocka fram gangsterattityden.
Visst är man hård om man muckar med snuten? Den skiten gör att poliser dör.
Jag vet inte vilka de är, men min son är inte sån.
Min son visar respekt och hävdar sina rättigheter.
När jag stoppar dig har du inget skäl att hävda dina rättigheter.
Vet du vad du har rätt att göra? Hålla käften och lyda mig.
Jag tror inte mina öron. Ni tjänar oss, inte tvärtom.
Tänk om din bil matchar ett larm om ett barnrov?
Tänk om du passar in på beskrivningen av en skolskjutare?
Du kan inte veta varför du blir stoppad. En idiotisk tuffing ställer bara till det.
Om du också var uppvuxen i Pork & Beans skulle du veta
att de inte gör så för att vara hårda. De försöker dölja sin rädsla.
Jag är från Overtown, damen! Jag behöver inte få det förklarat gör mig.
Men vänta lite... Ni lever väl den amerikanska drömmen?
Din son har väl inget skäl att vara rädd?
Är det det jag ska göra? Lära honom att vara rädd?
-Vara snäll och hålla tyst? -Helt rätt.
Och se till att han förstår att för oss finns det ingen amerikansk dröm.
Jag har inte uppfostrats till en bitter Onkel Tom som du.
-Du är inte lite fräck, du! -Jajamän.
Vet du vad?
Efter två minuter med dig vet jag allt om ditt vuxna liv.
-Skitsnack. -Det gör jag.
Du har en man som har ditt foto i mobilen.
Varje gång han säger nåt rasistiskt tar han fram fotot och säger:
"Inte jag, nej. Titta på min svarta fru."
Jag vet att du inte kan förklara din inre smärta för honom.
Smärtan som urholkar din lycka.
För varenda informationsvideo om hepatit C och reklam för malt liquor
visar nån som ser ut som din lilla pojke.
Och trots att din son var längst och smartast i trean,
så lät läraren aldrig honom svara,
hur högt han än räckte upp sin bruna hand.
Den smärtan kan din man aldrig förstå.
Så du försökte döva smärtan genom att göra din son stolt,
leva den amerikanska drömmen och lära honom hans rättigheter,
i stället för hur svarta män ska hålla sig vid liv.
Dra åt helvete!
En sak vet jag redan om händelsen, precis som i nästan alla fall.
Om de unga bröderna hade hållit käft och gjort som de blev tillsagda
hade vi inte varit här i kväll.
Så det föreslår jag att du gör.
Sitt still...och håll käft.
Och syster, nästa gång du kallar en svart man för Onkel Tom
skulle det funka bättre om han inte hade släpat ut din vita man i handbojor.
De gav mig en inställelseorder. Idiotiskt. Jag förstår inte det här.
Varför kom du fram till mig på Carls och Joys fest?
-Va? -Varför kom du fram första gången vi sågs?
Varför jag...? Kenny.
-Berätta. -Nu?
Berätta igen, snälla!
Du...
För att...
-Stirrade jag på dig? -Nej, jag stirrade på dig.
-Vad mer? -Jag...
-Vad mer? -Jamal har väl inte hamnat i nåt...
Vi stod på terrassen och stirrade på varandra.
Ja, vi kunde inte slita blicken från varandra.
-Och? -Och jag gick fram.
-Du kom fram till mig. -Hjärtat slog så jag knappt kunde prata.
En massa tjejer svassade fram och tillbaka men du tittade inte på dem.
-Du stirrade på mig medan du gick. -Ja.
Men sen tittade du upp, förbi mig.
Och jag tänkte: "Okej, kanske inte."
Men jag...la min hand på din axel.
Du pekade på en fågel...
...i trädet.
-En ljuvlig röd liten fågel. -Och den flög i väg.
Du sa att den var trött på att vara näst vackrast på festen.
-Det sa du. -Precis.
Du...
Du... Kom hit.
Det ordnar sig.
Det rasar ihop. Allt bara rasar.
Kenny.
Jag vet att du är borta för gott.
Det gör ont, Scott.
Det gör ont.
Och att hon är vit gör det nästan outhärdligt.
Jag älskar henne inte.
Så varför?
Jag bara...
Jag har inte...
Kenny.
-Visst har vi skapat en underbar person? -Det har vi.
Jag tänkte, innan du kom tillbaka,
på den gången vi grälade, jag minns inte om vad.
Jamal var jätteliten, och jag var ledsen.
Han trodde att jag grät på grund av åskvädret.
-Jag minns. -Och han sa:
"Gråt inte, mamma. Det är bara Gud som fotar regnet."
Ja, vi skrev ner det i hans babybok.
Han samlade upp mina tårar med sina pyttesmå händer
och försökte stoppa in dem i mina ögon.
I går kväll sa jag...
Vadå?
Ken. Kenny?
Vi var båda rasande, och han skrek åt mig. Och jag...
Vadå?
-Jag sa saker. -Vadå?
Kendra. Hallå.
Fruktansvärda, hemska...
...saker som en mamma aldrig borde säga till sitt barn. Herregud.
Jag vill bara krama om honom.
Jag vill se honom i ögonen och...
Jag vill slita ut vartenda ord jag sa ur skallen på honom och gräva ner dem.
För helvete! "Knäpp snutar."
Jag borde ha gått ut med ett rakblad
och skrapat den jävla saken från bilen. Jag borde ha gjort det direkt!
Det borde inte spela roll. Det är inte ditt eller hans fel.
Jag ska aldrig mer skälla på honom, bara han är oskadd.
Det är han.
-Han måste vara oskadd. -Det är han. Han är oskadd.
Han är oskadd.
Er son, Jamal Connor, satt i baksätet i ett fordon
med Jarvis Bell och DeShawn Rolle.
Bell var efterlyst för innehav av marijuana.
Bilen skuggades av en polisbil nära Scott Projects i Liberty City.
-Föraren sågs köpa marijuana. -Fan!
Efter köpet körde bilen västerut på 79th Street
och stoppades av en märkt patrullbil.
Polismannen Rodney Banks hade sett köpet och stoppade bilen.
Kameran på patrullbilen visar att Banks gick mot bilens förarsida.
Mr Bell körde.
Polismannen går tillbaka till sin bil med legitimationer
och börjar tydligen kolla dem i datorn.
Efter cirka 30 sekunder stiger mr Bell ur fordonet
och går mot polismannen.
Polisen tar fram sitt vapen och får Bell att lägga sig ner.
Gud...
Medan polisen begär förstärkning stiger DeShawn Rolle ur baksätet.
Polismannen siktar mot Rolle.
Just då stiger Jamal Connor ur bilen för att placera sina händer på motorhuven.
-Nej. -Han kan ha halkat.
Samtidigt ställer sig Bell upp och försöker fly.
Polismannen tampas med tre individer varav en är efterlyst,
och bilen var inte genomsökt efter vapen...
...så han skjuter tre skott mot den misstänkte som flyr.
En förlupen kula eller en rikoschett, vi vet inte än,
träffar Jamal Connor i huvudet.
Han dör omedelbart.
Jag beklagar verkligen sorgen.
Nej!
Det blir en fullständig utredning.
Nej!
Ni får vara i fred en stund.
Jag kan inte andas.