Det brenner!
Nei!
Eli?
Går det bra?
-Hadde samme drømmen. -Den der du trodde du ble frisk?
Ja.
Det vil du, vennen. Det er derfor vi gjør dette.
Bare en kjøretur til, OK?
-Lover? -Lover.
Vi er der før solen går ned.
Jeg mener å bli frisk.
Hånden på hjertet.
Du vet jeg er glad i deg, sant?
Jeg vet.
NIGHTINGALE MOTEL
Også avvist.
Hva sa du?
Avvist.
Det er alt jeg har.
Tre stykker, to netter? Det er 240 dollar.
Vi var her én natt.
UTSJEKK-POLICY - GJESTER SOM SJEKKER UT ETTER KL 9 MÅ BETALE FOR EN EKSTRA NATT:
Fin klokke.
Vi må dra.
Tiden går.
Vi er klare.
Kom igjen, vennen.
Fy faen, se på det der.
Hva i helvete er det?
Houston, vi har et problem.
Hei, romvesen.
-Hvilken planet er du fra, Uranus? -Uranus.
Eli!
Det er meg.
OK, det er meg.
Mamma, den revnet. Mamma, den revnet...
Den revnet. Hent tapen.
-Det går bra, jeg har ham. -Han kommer til å besvime.
Eli, det går bra. Jeg har deg.
Pust, Eli.
-Unnskyld. -Eli, ro deg ned.
Han må puste.
Pust, vennen.
Eli, se på meg. Jeg er her.
Skikkelig tøffe, drittsekker, som terger et sykt barn.
Ikke se på dem. Det er bare oss her, OK?
Ikke se på dem. Se på meg, OK?
Pust.
-Voks opp. -Pust, vennen.
Kan du lukte den nystekte bursdagskaken?
Fint, pust inn. Lukter du?
Blås ut lysene. Press leppene sammen.
Der ja. Bra.
Det er et par igjen. Blås dem ut.
Det er bra.
Nå, ønsk deg noe.
Hva ønsket du deg?
Jeg ønsket at jeg kunne banke dem.
Ønsk deg noe annet.
At dr. Horn kan fikse meg.
Burde vi dra nå?
-Kom igjen. -Vi sees, mann.
-Fyr løs! -Ja!
Ha det!
Faen!
Drittsekk!
-Helvetes dritt. -Den gamle bilen gjorde aldri det der.
Jeg snakket ikke om bilen men om deg.
Paul!
Hva? Han vet jeg tuller.
Men vi må stramme inn livreima for å møte denne legen.
Jeg vet.
Hun kommer til å være verdt hvert øre.
Hun utretter mirakler. Sant?
Skal du vise meg kortet mitt, eller?
Er dette kortet ditt?
Det er kortet mitt. Hvordan gjorde du det?
Det er det ikke.
Du lyver bare så jeg føler meg bedre.
Ro deg ned. Jeg ville aldri løyet for deg.
Sant, Paul?
-Han er nervøs. -Sant.
Jeg savner Washington DC.
Er det her vi skal bo?
-Det er det, kompis. -Jepp.
Bare en liten stund.
Hent tingene dine. Kom igjen.
Hvor er ringeklokka?
Jeg vet ikke.
Velkommen, familien Miller. Dette er dr. Horn.
For å beskytte inneklimaet i dette huset,
er dekontanimeringskammeret den eneste veien inn eller ut.
Eli, om du kan komme inn alene først?
Vi er rett bak deg.
Det går bra.
Du klarer det.
Løft armene, er du snill.
RENSET
Hallo, Eli. Jeg er dr. Horn.
Hallo.
Rose.
Paul.
-Hyggelig å endelig møte dere. -Dr. Horn.
Dette er pleierne mine, Barbara og Maricela.
Hyggelig å møte dere. Var det greit å finne frem?
-Hallo, herr og fru Miller. -Kall meg Rose.
Vi er så glade for å ha dere her. Dere er i gode hender.
-Jeg vet. -Det er så koselig her.
Isolasjonen er godt for sjelen.
Unnskyld meg.
Du kan ta av drakten nå.
-Du er trygg. -Enn om det er smittestoffer?
Det er det ikke, vennen.
Dette er et rent hus.
-Han er litt sjenert. -Ingen hast.
Du må stole på deg selv først. Vil du hente bagasjen deres?
-Med en gang. -Absolutt.
Følg meg, takk. Jeg skal vise dere rommet deres.
-Hvor lang tid tar det? -Behandlingen?
Den har tre trinn. Det kalles virus-genterapi.
Immunsystemet ditt produserer for mange dårlige immunoglobuliner...
Kroppen min har en defekt på genet RAG1 RAG2.
Som vi kan korrigere med et kodet virus.
-Du kan virkelig dette. -Jeg leser.
Rose og Paul skal være i denne etasjen, men vi går først til Elis rom.
Kan han ikke sove med oss?
Dessverre må pasientene våre ha egne rom under behandlingen.
-Hvor lenge har du vært lege? -Jeg har jobbet med immunologi i 25 år,
men åpnet dette rene huset for tre år siden.
Hvor mange pasienter har du behandlet?
En del.
Og du har kurert alle?
Eli, jeg vet du er nervøs, men det trenger du ikke være.
Jeg vil få deg frisk.
Ikke tenk på det.
Det er bare luftrenseren.
Noen ganger får den de gamle rørene til å vibrere. Dette er et gammelt hus.
Det hadde vært forlatt for gud vet hvor lenge før jeg kjøpte det. Skal vi?
Hva er ned der?
Vi fikk ikke omgjort hele huset til et rent miljø. Men ikke tenk på det.
Det er fullstendig forseglet. Skal vi fortsette?
Eli.
Dette er rommet ditt, Eli.
Jeg vet det er mye å ta innover seg, men ikke tenk på det som et sykehus.
Det er et hjem for meg, og nå er det også ditt hjem.
Er vannet trygt?
Vannet her er filtrert, renere enn flaskevann.
Det er sikkert lenge siden du dusjet sist.
Du kan stole på dr. Horn, vennen.
Pust. Det er greit å puste.
Det går greit.
Sånn ja.
Det er så lenge siden. Jeg er glad i deg.
Jeg vet.
-Hvor fikk du tak i den? -Han skal ha den på når vi drar hjem. Fin?
Så du ansiktet hans da han tok av drakten?
Han var så glad.
Husker du?
Glad?
-Jeg har bare mye å tenke på. -Jeg vet.
Men dette vil fungere.
Alt vi håpte på.
Alt jeg ba for er akkurat her.
Han blir bedre.
Vi må bare ha troen.
Det gjør jeg.
Jeg har alltid vært trofast.
Hei.
Vil du komme inn?
Eli?
Gud, du skjelver.
Kan jeg sove her i natt?
God morgen, Eli. Hvordan føler du deg?
Helt greit.
-Jeg hørte du ikke sov så godt?
Det var noe på rommet mitt.
Hva var det?
Jeg vet ikke.
Som liksom pustet på vinduet?
Sov du eller var du våken?
Våken.
Tror jeg.
Dårlige drømmer er en bivirkning av de immunosuppresive medisinene dine.
Noen pasienter har til og med hallusinert.
Skal vi begynne?
Skal dere ikke være med?
Mamma?
-Vi må bli her, vennen? -Vi flytter oss ikke. Lover.
Eli.
Kanskje du skal ønske deg noe?
Hva ønsket du deg?
At jeg var modig.
Det er du allerede.
Denne veien.
Stå der.
Hendene i været.
Seis, sesenta y seis.
Armene ut.
Snu deg.
Vent.
Vírese, Eli. Vend deg mot meg.
Hvorfor tar du bilde av meg?
Listo.
Hvor er du fra?
Vet du hva som skjedde med gutten som stilte for mange spørsmål?
Han fikk svar?
På plass.
-Når begynte alt dette, Eli? -Rundt fire år siden.
Men det er mye verre nå.
Alle mine pasienter er som deg. Alle med sviktende immunsystemer.
Tilstanden ligger latent til rundt din alder.
Hva tror du gjør deg syk?
Nål.
Mange ting.
Lufta, vann.
Støv.
Kan være sånne ting. Kan være noe annet.
For hva er kjernen i en autoimmun sykdom?
Det er kroppen som angriper seg selv.
I en normal, frisk kropp,
blir antistoffer produsert av stamceller i margen.
Men i din kropp er det genet svekket.
Så jeg tar dette spesialmodifiserte viruset
og injiserer det inn i margen.
Dette viruset vil reparere dette genet og nullstille immunsystemet ditt.
Det er som et magisk triks.
Sant?
Skalpell.
Beinsaks.
Jeg vil du skal telle tilbake fra 100.
Ett hundre...
Nittini...
Nittiåtte...
Fortsett å telle.
Nittisju...
Nittiseks...
Nittifem...
Nittifire...
Nittitre...
Nittito...
Hva...
Dr. Horn?
-Dr. horn, slipp meg løs. -Det kan jeg ikke, Eli.
Dr. Horn, det brenner!
-Det er medisinen. -Nei!
-Nei, det brenner virkelig! -Det betyr at det virker.
Det skulle jeg ikke gjort.
Siden du er syk og sånn.
-Hvordan vet du at jeg er syk? -Du er der inne, er du ikke?
Det er der dere er.
De sier du er, liksom, allergisk mot verden, eller?
Du kan vel si det.
Så du har aldri vært ute?
Jeg har det.
Jeg var ikke født sånn.
Mamma sier det var en hard fødsel.
Hun var mye syk da jeg var gravid.
Eller da hun var gravid, men...
-Jeg var frisk frem til nylig. -Forteller du alltid livshistorien din?
Du er søt.
Jeg er Haley.
Jeg bor nede i veien.
Jeg er Eli.
Du er hva?
Eli. Jeg heter Eli.
Nei, jeg liker det ikke. Jeg vil kalle deg noe annet.
Hva liker du?
Hva liker du å gjøre?
Jeg liker magi, korttriks.
Korttriks?
Wow.
Nei.
Nei, se.
Vent litt.
Velg et kort, hvilket kort som helst.
Vent, så jeg velger et kort, og så da, skal du liksom gjette hvilket?
Vil du se et ekte triks?
Jeg kan tenne på denne kvisten med tankene mine.
Tror du meg ikke? Se her.
Er du redd for ild?
Nei.
Jeg pleide å være redd for ild.
Så lærte jeg å mestre det.
Hvor er fyrstikken?
Hvilken fyrstikk?
Kom igjen. Det er det du gjorde da du snudde deg.
-Du gjemte den i hånda og distraherte meg. -En magiker avslører ingen hemmeligheter.
Kom igjen, si det.
Hva er gøy med det?
Noen ting må du finne ut av selv.
Uansett, jeg må gå.
Vent.
Jeg kan spørre om du kan komme inn.
Inn dit?
Nei, takk.
Hvorfor ikke?
Jeg mener ikke å stresse deg, men det er bare noe... galt
med hele stedet.
Gir meg gåsehud.
Jeg skal ikke engang være her.
Dama som driver dette stedet liker meg ikke.
Jeg liker ikke henne heller. Hun er...
-...ikke til å stole på. -Ikke til å stole på?
Det er bedre om du ikke sier noe.
Sees senere, Houdini.
Hva gjør du?
Du kan ikke vandre rundt her alene.
Sett denne tilbake i hånda di.
Hvor dro hun?
Hvem?
Kjære gud,
vi takker for alt du har gitt oss.
Og for denne tiden vi får være sammen som en familie.
Og spesielt for at du lot oss finne dr. Horn.
I Jesu navn, amen.
Amen.
Tenker du på noe, vennen?
Han er lei seg fordi jeg kjefta på ham.
Jeg beklagde, men han må beholde dryppet i hånda.
Han tror ikke på at jeg så noen i gangen.
-Det er et annet barn i huset. -Sikkert en pleier.
Det var ikke en pleier!
Eli.
Vennen.
Ro deg ned, greit?
Ro deg ned.
Det var en annen pasient.
Jeg er også redd, vennen.
Jeg er noen ganger redd for nye steder, nye folk,
men for deg må det være overveldende.
Både for kroppen og hodet.
Men det er ingen andre her.
Jeg lover.
Her. Jeg har den.
Greit.
Spis opp.
Ser jævlig ut.
Smaker jævlig og.
GRUNNLEGGENDE LÅSDIRKING
FLAMMENDE HÅND
Jeg visste det.
"For best resultat, øv på et mørkt sted."
Hvem er du?
ELI
LIE (LØGN)
Nei! Nei, nei!
Eli! Hør på meg!
Nei!
Det er pappa.
Rolig! Hei, hør på meg.
-Hei. -Paul, gjør noe da!
-Hva? -Nei! Nei!
Pust. Bare pust.
Det er... Det er medisinen.
Kanskje du kan gi en lavere dose eller noe.
Om han hallusinerer, mener jeg.
-Vi satset alt på dette. -Jeg vet.
Alt.
-Han var livredd, Paul. -La henne gjøre jobben sin.
Jeg må være direkte.
Det vi gjør er veldig hardt for Elis kropp,
og noen av symptomene hans kommer til å bli verre,
men vi må fortsette som planlagt med medisinen, spesielt prosedyre 2.
Hvorfor, hva mener du?
Eli kommer til å bli verre før han blir bedre.
Hei.
Vær sterk, kjære.
Vi er her.
Gode nyheter, Eli. Vi har jobbet hele natten med stamcellene dine,
og vi kan bekrefte at genterapi-viruset
korrigerer mutasjonen.
Dette kommer til å svi litt. Når jeg teller til tre.
En, to...
Det er over før du vet det.
-Vær rolig. -Det brenner.
Det gjør vondt!
Det brenner!
Pust.
Det er meningen.
Dessverre kan ikke viruset som skal kurere sykdommen din
krysse blod-hjerne-barrieren.
Så vi må trenge gjennom.
Drill.
Slapp av.
Stress vil gjøre symptomene dine verre.
Du kommer til å bli bra. Det gjør du.
...styrken til å komme oss gjennom dette.
Tror du virkelig at bønn kommer til å hjelpe oss?
-Hvordan går det med ham? -Han hadde en reaksjon i dag.
En reaksjon?
Ja, det er ganske vanlig.
Kroppen hans vil avvise de nye cellene, som alle transplantasjoner. OK?
Kan jeg se ham?
Etter litt hvile.
Takk skal du ha.
Dr. Horn sa hvor sterk du var...
-Noe er upålitelig med henne. -Upålitelig?
Hva?
-Jeg tror hun gjør meg sykere. -Det gjør hun ikke, Eli.
-Det er medisinen... -Jeg vet hva jeg så, mamma,
og det er ikke medisinen.
Og om det var det, hvorfor er jeg dårligere?
Fordi det virker.
De gode cellene bekjemper det dårlige. Selvfølgelig føler du deg svak.
Jeg vil dra herfra.
Du vil dra?
OK.
La oss dra. Kom igjen.
Legen sa at du blir bedre.
Vil du dra og være syk for alltid,
eller vil du bli her og bli bedre?
Hva blir det til?
Bli her og bli bedre.
Hvem er der?
Det er ikke ekte.
Eli.
Det er ikke ekte.
Slipp meg ut!
Vær så snill!
Nei!
Nei, vær så snill, stopp!
Mamma!
Mamma, pappa, ikke!
ELI E LIE LIE LIE
LIE
Hva har du gjort?
Det var ikke meg.
-Eli, du sto foran skapdøra. -Fordi jeg gjemte meg der inne.
-Med knust glass? -De skrev det på vinduet mitt også.
-Navnet ditt? -Nei, "Løgn".
Du kunne skadet deg selv, vennen.
Eli, ingen av de andre pasientene mine har nevnt spøkelser.
-Hei! -Nei.
Ingen tror på meg!
Nå dukket du opp, ja.
Hva skjedde i går kveld? Fikk du problemer?
Du ser dårlig ut.
Jeg føler meg dårlig også.
Hva skjedde?
-Om jeg sier det, må du love å ikke le. -Bare si det.
Jeg tror det spøker her. Jeg tror det har skjedd noe fælt her.
Flott, nå tror du også at jeg er gal.
Nei, jeg tror ikke du er gal.
Hvorfor lo du da?
Fordi Perry, han som var her før deg, sa det samme.
-Gjorde han? -Jepp.
Jeg snakket ikke med ham like mye som med deg,
men han sa han så spøkelser.
Dr. Horn sa at ingen av hennes pasienter har sett spøkelser.
Og du trodde henne?
Mamma og pappa sa jeg skulle stole på henne.
Og foreldrene dine sier sikkert alltid sannheten.
Perry sa at jo lengre han var der inne, jo klarere så han dem,
og han sa det til dr. Horn.
Hva sa hun da?
Jeg vet ikke. Han sa han skulle til å få prosedyre 3.
Og det var siste gang jeg så ham.
Jeg må komme meg vekk herfra.
Så hent drakta di og stikk.
Jeg kan ikke.
Jeg overlever ikke ute uten foreldrene mine.
Vent her litt.
Nei!
Nei, slipp meg!
Nei!
Slipp meg!
Nei! Slipp meg!
Nei. Nei. Nei!
Slipp meg ut! Slipp meg ut!
Nei. Nei. Nei!
Nei.
Nei, slutt!
Nei!
Pust.
Eli, pust.
Pust.
-Pust. -Eli?
Eli?
Hva skjer?
Jeg... Jeg hørte hyling. Han prøvde å forlate huset.
De åpnet døra.
Haldol, 20 ml.
-Jeg trodde dette stedet var sikkert. -Det må ha vært en kortslutning.
Du vet om spøkelsene.
Eli, du må slutte.
Skynd deg!
Jeg vet om Perry.
Hvem er Perry?
-Jeg vet ikke hva du snakker om. -Løgn.
Hvem er Perry?
Løgn!
Du er en løgner!
Noen må fortelle meg hva som skjer.
Eli, jeg er her.
Se på meg. Jeg er her.
OK? Pust. Pust.
-La oss ønske oss noe. -Jeg vil faen ikke ønske meg noe.
Mamma?
Det er ikke noe valg nå.
Ja.
Jeg sa bare at jeg ikke kan tro at han prøvde å dra herfra.
Den siste behandlingen gikk ikke som ønsket.
Elis hjerne har gått til krig mot serumet.
Det er derfor han er så dårlig og har vrangforestillinger.
Jeg kommer til å gi ham diazepam slik at han får hvilt til i morgen, og så
begynner vi på den siste behandlingen.
Vent.
Jeg tror jeg burde være den som gir det til ham.
Det er lettere for ham å få det fra meg.
Jeg er ikke gal, mamma.
Det vet jeg at du ikke er.
Pappa tror jeg er det.
Det gjør han ikke.
-Det gjør han ikke. -Jo, det gjør han.
Han ser på meg som om han ikke tror meg.
Du mener slik som du ser på meg nå?
Dette er vanskelig for ham.
Å se deg gå gjennom dette.
Det var han som fant dr. Horn.
Han lette overalt etter en lege til å hjelpe deg.
Vi ville aldri ha tatt deg med hit om vi ikke trodde
at du kunne leve et normalt liv etterpå.
-Men du sa at du trodde meg. -Jeg gjør det. Jeg tror du så ting.
Jeg bare...
Jeg tror ikke de tingene var virkelige.
Hei.
Stol på meg.
Jeg vet at medisinene påvirker hodet ditt.
Du ser noe og sier det var virkelig.
Men det er ikke.
Jeg vet hvor vanskelig dette er for deg.
Men det er nesten over.
Du må bare sove litt.
Hva er det?
Hva?
Jeg er ikke like god på triks som andre.
Her.
-Hva er det? -Det hjelper deg å sove.
Vis meg.
Kom hit.
-Du vet jeg er glad i deg, sant? -Jeg vet.
Tre, én, sju.
Hva?
Legg deg ned.
Sov godt.
Haley.
Hurpe.
Du lever fortsatt?
Hør her.
Sa Perry om spøkelset prøvde å skade eller hjelpe ham?
-Det sa han ikke. Hvorfor? -Fordi de prøvde å dra meg ut av huset,
og jeg vet ikke om de ville drepe meg eller få meg til å dra.
Det høres ut som de ville drepe deg.
Hvordan kan du tro noe annet?
"Løgn"?
De skrev det. På vinduet mitt og skapdøra mi.
Men om du snur det opp ned...
Tre, én, sju.
Hva betyr det?
Dette er det de har prøvd å si hele tiden.
Som en hemmelig kode til en hemmelig dør.
Jeg sa ikke at det var en dør.
Ikke se så skeptisk på meg. Det var bare det første jeg tenkte på.
Du er ikke et spøkelse du også?
Hvilke medisiner har du fått nå? Ser jeg ut som et spøkelse?
Jeg tror det er en dørkode. Den er i medisinfløyen.
-Hva er der inne? -Svar.
-På hva? -På hvorfor hun lyver.
Skal du gjøre det?
Hva om du blir tatt?
Alle trenger søvn.
Sant?
LÅST TAST INN KODE
Lie.
Hva snakket du og dr. Horn om?
Hva?
Hva snakket du og dr. Horn om?
Før jeg kom.
Si det.
Bare snakket om å være forberedt.
På alle muligheter.
Alle muligheter? Hva mener du?
Hun sa at med hver prosedyre er det...
...iboende risikoer.
Han hadde en dårlig reaksjon på den siste.
Og for hver sjanse han har til å komme seg gjennom det, er det...
-Hva? -En sjanse for at han ikke gjør det.
Sa hun det?
Det var det hun sa.
Men hun tror ikke det vil fungere?
Jeg forstår ikke.
Hun har kurert alle pasientene sine.
Det var det du sa til meg.
Det er det jeg sa til Eli.
Hvorfor skulle du lyve til meg?
Hvorfor skulle du lyve om det?
Jeg ville bare gjøre det beste for Eli.
Du visste at dette var en mulighet, Rose.
Er livet hans i fare?
Er det?
-Hvordan våger du? -Hvordan våger jeg?
-Jeg drar. -Hvordan våger jeg?
Jeg tar ham med meg.
Etter det du gjorde?
Du er den som ville prøve hva som helst!
Eli.
MILLER, ELI
PERRY HOBBES
Perry. "Behandling 1."
"Behandling 2."
"Behandling 3."
"Agnes. Behandling 1."
"Behandling 2"
"Behandling 3"
"Lucius. Behandling 1."
"Behandling 2."
"Behandling 3."
Mamma!
Pappa, vi må dra!
Trekk pusten, Rose.
Åpne døra.
Åpne døra!
Jeg drar og jeg tar ham med meg.
-Hvor da? -Hvor som helst.
Så langt borte som mulig.
Og gjemme ham i et glassbur, borte fra verden?
-Hva slags liv er det? -Et liv der han er elsket.
Ingen mengde kjærlighet kan beskytte ham fra denne tilstanden.
Det vet du.
Du har sett med dine egne øyne hvor ille det kan bli.
Det blir bare verre,
og da er det for sent.
Der ute er det bare lidelse.
Det er bare lidelse for ham her.
Her inne er det fortsatt en sjanse.
Er det?
Jeg må vite om du kan redde ham.
Med deg ved min side, kan jeg det, Rose.
Mamma!
Må ha kommet seg inn i går.
Pappa.
Pappa, hvor er mamma? Vi må dra, nå.
-Hun er straks tilbake. -Nei.
Nei, vi må dra nå.
Pappa, det er henne, det er dr. Horn.
Jeg så filene hennes.
Ingen av pasientene hennes kom seg forbi tredje prosedyre.
Pappa, alle døde.
Husker du den gamle enga?
Der vi tok med Bronson da han var valp?
I natt drømte jeg at vi lekte med ball på den gamle enga,
og Bronson løp etter ballen.
Han angrep den. Husker du hvordan han gjorde det?
Pappa.
Du skremmer meg.
Nei, kom hit.
Du er så elsket, Eli.
Det vet du.
Noen ganger er jeg sjalu på måten mamma...
...sier "Du vet jeg er glad i deg, sant?" Og så sier du...
Jeg vet.
Som om det er ingenting.
Det gjør meg så glad, måten du sier det på, som det er ingenting.
Kjærlighet er normalt.
Du tviler ikke engang.
Eli.
Unnskyld for alt dette.
Kom hit.
-Hvorfor gjorde du det? -Ta ham med på undersøkelsesrommet.
Slipp meg! De har hjernevasket deg!
Mamma! Pappa!
Dere må tro meg! Jeg så filene!
Slipp meg!
Det er til ditt eget beste.
Nei!
Nei, hun dreper meg!
Som hun drepte de andre!
Slipp meg!
-Hvorfor virker ikke de beroligende? -Mamma!
Mamma, vær så snill, du må tro meg!
Hun drepte alle...
Eli!
Stopp!
-Eli! -Hun flyttet dem!
Hun vet at jeg vet.
Ro deg ned.
Du drepte pasientene dine, gjorde du ikke?
Du eksperimenterte på dem og så myrdet du dem!
Men de er fortsatt her! De er fortsatt i dette huset!
-Eli, pust. -Kom deg vekk!
-Du er sykere enn du tror. -Kom deg vekk fra meg!
Kom dere vekk!
Jeg trodde de ville skade meg, men de har aldri skadet noen.
Det var deg hele tiden.
Eli, pust.
Eli, vi prøver alle å hjelpe deg.
Åpne døra.
Eli.
Eli!
Greit, vi kommer inn en annen vei. Kom med meg.
Mamma, pappa, jeg hadde rett, dette stedet er ikke...
Hva gjør dere?
Hva gjør dere? Slipp meg ut! Jeg får ikke puste!
-Du kan ikke forlate ham der. -Jeg får ikke puste!
Vi må,
Nei!
Han vet.
Eli.
Jeg får puste.
Mamma!
Mamma, pappa, jeg er ikke syk!
Jeg får puste.
Hvorfor sa dere jeg var syk?
Hvorfor sa dere jeg kom til å dø?
Slipp meg ut!
-Vær så snill, mamma, slipp meg ut! -Rose.
Slipp meg ut!
Rose.
Jeg vet han er våken, men vi er nesten klare.
-Jeg må se ham. -La være. Om vi bare fortsetter...
Jeg spør ikke.
Eli.
Eli, hører du meg?
Unnskyld for at jeg løy til deg.
Du var aldri allergisk mot å være utendørs,
men jeg måtte få deg til å tro det for å beskytte deg.
Beskytte deg mot verden.
Jeg vet dette er forvirrende
og skremmende,
men ingen prøver å skade deg, vennen.
Og ingenting av dette er din feil.
Det er min.
Men, kjære, vi må gjennom den siste prosedyren,
så skal jeg forklare alt, jeg lover.
Eli.
Eli!
Eli.
-Det var Eli. -Det var Eli!
Eli! Nei!
Eli!
Åpne denne døra!
Åpne døra!
Hva skjer?
De løy til meg!
Jeg er ikke syk!
De vil drepe meg!
Åpne døra!
Du forstår ikke hva som skjer her!
-Jeg kan ikke gjøre det. -Jo, det kan du.
Du er mye sterkere enn de andre.
Eli!
Åpne døra!
Ikke vær redd.
Ikke vær redd, Eli.
-Nei! -Ikke vær redd.
Du.
De er de som er redde!
Nei! Slipp meg!
-Nei! -Ta av ham skjorta.
Ta av ham skjorta.
Nei!
Pappa! Hvorfor gjør du dette?
Nei!
Hva gjør du?
Rose.
Hva gjør du?
Han hadde rett.
Hun vil drepe ham.
Jeg så likene av barna.
Hun begravde dem der nede.
Hun reddet ingen av dem.
Hvorfor sa du at du kunne redde ham?
Fordi jeg kan.
Jeg trodde jeg kunne kurere Eli. Du vet at jeg ville.
Genterapien ville virket om han ikke var så sterk.
Det har gått for langt. Men han kan fortsatt reddes.
Mamma, hva snakker hun om?
-Mamma... -Tilbake! Tilbake!
Ikke rør sønnen min.
Vi må få ham ut herfra.
Han kan ikke dra, det vet du. Ikke slik han er.
Jeg skal få deg ut, vennen.
Vi skal dra.
Vennen, få den...
-Kom deg vekk fra meg! -Rose.
Rose.
La meg hjelpe deg.
Skal du hjelpe meg å få ham ut herfra?
Jeg skal hjelpe deg.
-Lover? -Ja.
Slip ham løs, vær så snill.
Redd ham.
Paul.
-Paul, hva gjør du? -Nei!
-Jeg kan redde sjelen hans. -Nei, hva gjør du?
-Hun dreper ham! -Nei!
-Nei!
Kom deg vekk! Nei, kom deg vekk!
-Nei! -Pappa!
-Rose! -Pappa!
Hva gjør du?
Pappa! Hvorfor gjør du dette?
Nei! Hva gjør du?
Eli, du ble tatt med hit av kjærlighet og håp.
Foreldrene dine har samarbeidet med meg lengre enn du vet.
Nei, nei!
Sykdommen din...
Jeg er ikke syk. Jeg kunne puste.
Jeg kunne puste.
Sykdommen din kommer ikke utenfra.
Den kommer innenfra.
Hva har jeg gjort?
-Hva har jeg gjort? -Du har ikke gjort noe galt.
Men det kommer du til å gjøre.
Mamma! Hva skjer?
I faderens, sønnens og den hellige ånds navn.
Amen.
Erkeengelen Mikael, den himmelske armés leder,
beskytt oss i å bekjempe mørkets ledere,
og fordervelsen i det opphøyde.
-Hør min bønn. -La våre bønner bli hørt av deg.
Gud i det høyeste, hans fiender spredt, og de som hater ham flykter fra ham.
Djevelens fordømte hærskare,
vi fornekter dere ved den levende Gud, ved den sanne Gud, den hellige Gud,
som i kjærlighet ga verden sin sønn, den enbårne
slik at de som trodde på ham ikke vil forgå men ha evig liv.
Forsvinn, slange, løgnens mester!
I vår herre Jesu Kristi navn, bevar oss!
Nei!
La dette hellige vannet rense huden.
La denne kniven
rense sjelen.
La deg finne fred og tilgivelse
i herrens armer, Eli.
Eli!
Nei!
Dr. Horn!
-Dr. Horn! -Dios mío!
Dr. Horn, dr. Horn!
Kom igjen, reis deg! Vi må komme oss ut!
Herregud!
Se.
Eli.
Hva har hun gitt meg?
La dem gå.
Hva har du gitt meg?
Medisin.
For å gjøre deg bedre.
Løgn!
Vievann!
Bare vievann.
Injeksjonene var tannisrot.
Suppressive medisiner mens hun jobbet med genene dine.
Hva er jeg?
Du er vår sønn.
Løgn!
Du er min sønn!
Og faren min?
Jeg ba, Eli.
Jeg ba hver dag.
Ba til hvem?
Herren svarte meg ikke.
Men det gjorde faren din.
Han lovte at du ikke ble som ham, Eli.
Men han løy.
Djevelen lyver alltid.
Eli!
Du var så ønsket.
Tilgi meg.
Eli.
Hei, Houdini.
Jeg visste du var sterkere enn de andre.
De andre?
Perry?
Og Lucius og Agnes.
Dine avdøde halvbror og halvsøster.
Pappa har vært rundt.
Om du visste hele tiden, kunne du bare sagt det.
Ville du trodd meg da?
Noen ganger må man finne ut ting selv.
Dessuten får vi ikke lov til å slippe hverandre fri.
Hvorfor ikke?
Pappa sier man må gjøre seg fortjent.
Min far.
Jeg kan ta deg med til ham om du vil.
Stoler du fortsatt på henne?
Det er kaldt ute.
Hei du.
Du kjører.
Vi drar. Vi har en lang kjøretur foran oss.
Skal jeg kjøre?
Gud.
Mamma, pust.
Pust.
Pust dypt inn.
Blås ut alle lysene dine.
Ønsk deg noe.
La oss dra.
OK.
Tekst: Elisabeth Nonstad