‫זה מטורף! מה את רוצה שאני אגיד?‬
‫אני משתדל, ג׳ו.‬
‫תגידי מה את צריכה שאני אגיד.‬
‫העובדה שאתה לא יודע מה להגיד, זאת הבעיה.‬ ‫-את יודעת מה הסיבה.‬
‫הם פשוט מעולם לא חיבבו אותי.‬
‫לא. זה לא נכון.‬
‫כי אבא שלך יושב ומציע לי יין‬ ‫כאילו הוא לא ידע,‬
‫ואימא שלך יושבת ממול ונועצת בי מבטים.‬
‫אולי היא כעסה כי ההודו התקרר, ריי.‬ ‫-מה אני קשור להודו?‬
‫כי לקח לך המון זמן להביא אותנו לשם.‬ ‫-נסעתי ב־90 קמ״ש. במהירות המותרת.‬
‫זאת הבעיה, ג׳ו? אני נהג זהיר.‬
‫טוב.‬
‫למה שלא נחזור הביתה‬
‫ונעשה את חג ההודיה מחדש, טוב?‬
‫רק שלושתנו. בדרך שלנו.‬
‫נזמין פיצה. פרי אוהבת פיצה.‬
‫ונוכל להגיד תודה אחד על השני.‬
‫כן?‬
‫אנחנו חייבים להפסיק לעבוד על עצמנו, ריי.‬
‫אנחנו פשוט…‬
‫שבורים.‬
‫אנחנו שבורים כבר המון זמן.‬
‫אין לי מושג למה את אומרת את זה.‬
‫הייתי מדברת איתך על זה אילו היינו מדברים,‬
‫אבל אנחנו לא.‬
‫זה לא הוגן.‬
‫אני עובד, ולפעמים אני פשוט אוהב… לחשוב.‬
‫אתה כבר לא נלחם על שום דבר. פעם נלחמת.‬
‫ומה איתנו?‬
‫מה את רוצה שאהיה?‬
‫אני רוצה שתהיה אתה.‬
‫הגבר שהתחתנתי איתו לפני שש שנים.‬
‫הגבר שהייתי צוחקת איתו,‬
‫וחולמת איתו, ו…‬
‫אני עדיין הגבר הזה, ג׳ו.‬
‫אני בתקופה קשה, ואני מודה בזה,‬
‫אבל אני אוהב אותך, טוב?‬
‫ואולי אני צריך להגיד את זה יותר,‬ ‫כי אני אוהב אותך…‬
‫ריי!‬
‫זה לא עובד.‬
‫זה התקלקל, אימא. זה לא משמיע שירים.‬
‫תני לראות, חמודה.‬
‫בטח בגלל הסוללות.‬
‫נכון, אבא?‬
‫כן, בטח בגלל הסוללות.‬
‫הבאת להחלפה, נכון? אמרתי לך.‬
‫הן נשארו לי על המזנון.‬
‫אבא יקנה לך עוד סוללות, חמודה. מתוקה.‬
‫היי, יש לי רעיון.‬
‫בואו נשחק ״אני רואה״.‬
‫איחס.‬ ‫-איחס?‬
‫מה זאת אומרת, ״איחס״?‬ ‫-אולי נשיר שיר?‬
‫נתחיל במשהו ברור…‬ ‫-נשיר שיר?‬
‫״לנער״.‬ ‫-אני רואה…‬
‫גם זה טוב, אבל…‬
‫חשבתי על ״לשיר קשת בענן״.‬
‫טוב.‬
‫אולי זה נהיה קצת תינוקי, ריי.‬
‫״אדום וצהוב וורוד וירוק‬
‫כתום וסגול וכחול‬
‫אני יכול לשיר קשת בענן‬
‫לשיר קשת בענן‬
‫לשיר קשת בענן בשבילך‬
‫להביט בעיניים‬
‫להקשיב באוזניים‬
‫ולשיר את כל מה שרואים‬
‫אני יכולה לשיר קשת בענן‬
‫לשיר קשת בענן‬
‫לשיר קשת בענן איתי.״‬
‫אבא?‬
‫כן.‬
‫אני צריכה לשירותים.‬
‫מה, עכשיו?‬
‫אני חייבת.‬ ‫-את יכולה להתאפק?‬
‫לא.‬
‫אעצור בתחנת הדלק הבאה, ו…‬
‫נעשה פיפי.‬
‫טוב?‬
‫אולי יהיו להם סוללות.‬
‫- תחנת דלק -‬
‫אימא, בואי! אני חייבת!‬
‫טוב, חמודה.‬
‫תישעני קדימה.‬
‫תזכרי לא לגעת בשום דבר אם את לא חייבת.‬
‫תקנה לי קולה, בבקשה?‬
‫כן.‬ ‫-לא יודעת למה, אבל אני צמאה.‬
‫אפשר רביעיית סוללות AA, בבקשה?‬
‫שניים כאלה בבקשה.‬
‫טוב.‬
‫לא מקבלים אשראי.‬
‫טוב, רק הקפה, הקולה, ו…‬
‫תודה.‬
‫קנית סוללות?‬
‫לא היו להם.‬
‫אימא, המראה שלי!‬
‫איפה היא?‬
‫לא יודעת. למה את שואלת אותי?‬
‫בגלל שהיא נעלמה!‬
‫בדקת על המושב, מתחת לישבן?‬
‫כן, היא לא שם!‬
‫בדקת בכיס?‬ ‫-היא הייתה איתי בשירותים, זוכרת?‬
‫בשירותים?‬
‫טוב, אבדוק בשירותים.‬
‫אם אמצא אותה שם,‬ ‫לא תיגעי בה עד שנגיע הביתה, טוב?‬
‫טוב.‬
‫תבדוק מאחור, מתחת למושבים?‬
‫כן.‬
‫אבא, בדוק את המושבים.‬
‫בואי.‬
‫קומי. אני מחזיק אותך.‬
‫טוב.‬
‫חכי שם.‬
‫פרי, דיר חזירים פה.‬
‫איפה אני אמור להתחיל?‬
‫לעזאזל!‬
‫אבא…‬
‫זה ישאיר כתם.‬
‫אולי ארצה למכור את הרכב הזה פעם…‬
‫זה פשוט הדובדבן שבקצפת.‬
‫פרי, אני לא מוצא אותה.‬
‫אבא.‬
‫אבא!‬
‫-מה?‬
‫פרי, אל תזוזי.‬
‫אל תפחדי. תישארי שם.‬
‫היי.‬
‫כלב, לך.‬
‫היי! לך.‬
‫לך. זוז.‬
‫לא את, פרי. תישארי שם.‬
‫פרי, אל תזוזי.‬
‫אל תזוזי.‬
‫לך!‬
‫לך מפה!‬
‫אל תזוזי.‬
‫פרי, עצרי.‬
‫אל תזוזי.‬
‫יהיה בסדר. רק אבהיל אותו.‬
‫לא!‬
‫צר לי, מר מונרו. היא איננה.‬
‫שתיהן אינן.‬
‫ריי?‬
‫אבא.‬
‫חמודה?‬
‫אלוהים! חמודה!‬
‫חמודה?‬
‫ג׳ואן, אל תזיזי אותה.‬
‫היא בסדר.‬
‫תניחי אותה.‬
‫היא בסדר.‬
‫הנה.‬
‫אני כאן.‬
‫נפגעת?‬
‫לא נראה לי.‬
‫טוב. אני לא רואה שריטות או חבלות.‬
‫ריי, היא צריכה רופא.‬
‫אני יודע מה אני עושה.‬ ‫-ריי.‬
‫אני ארים אותך, טוב?‬
‫מה קרה?‬ ‫-היד שלי, אבא.‬
‫היד הזאת?‬ ‫-זה כואב.‬
‫נראה לי שיש שבר.‬
‫ננסה שוב.‬
‫לאט לאט.‬
‫אל תכאיב לי, אבא.‬
‫בחיים לא אכאיב לך, מתוקה.‬
‫בחיים לא אכאיב לך.‬
‫בעדינות, אבא.‬
‫בעדינות, ריי.‬
‫זה בסדר. קדימה.‬
‫הנה. אבא מחזיק אותך.‬
‫- רפואה שלמה -‬
‫הנה.‬
‫הנה. הגענו.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני מתקשרת למוקד החירום.‬
‫לא צריך. אני אנהג.‬ ‫-ריי…‬
‫ראיתי שלט של בית חולים לא מזמן.‬
‫במקום לחכות לאמבולנס, ניקח אותה לרופא.‬
‫אתה בטוח?‬
‫ג׳ואן, אני שולט במצב.‬
‫לא להירדם עד שנגיע לבית החולים.‬
‫אבא ייקח אותנו לשם מהר, טוב?‬
‫זוז.‬
‫מהר, ריי. מהר.‬
‫כמעט הגענו.‬
‫נו כבר…‬
‫ריי.‬
‫מהר.‬
‫ריי?‬
‫ריי!‬
‫הנה זה.‬
‫טוב. אבא הצליח.‬
‫כמעט הגענו.‬
‫אביא כיסא גלגלים.‬
‫לא, אני אשא אותה.‬
‫טוב, חמודה.‬
‫אז ארשום אותנו. תכף אחזור, חמודה.‬
‫- רפואה דחופה -‬
‫אנחנו מחכים כבר שעות. מה העיכוב?‬
‫אני מבינה.‬
‫הוא סובל.‬ ‫-אני מתנצלת.‬
‫אמצא לך פה מישהו…‬
‫ריי.‬
‫זה ייקח רגע. שבו, שיהיה לה נוח.‬
‫כואב לה נורא.‬
‫אני יודע. אני אדאג לזה.‬
‫טוב.‬
‫אז זה לא משנה שהכתובת השתנתה?‬
‫זה בסדר?‬
‫סליחה,‬
‫אני צריך רופא. קרתה תאונה.‬
‫סליחה?‬ ‫-שב. תכף נגיע אליך.‬
‫רגע. זאת הבת שלי.‬ ‫-לא!‬
‫היא כנראה שברה יד.‬ ‫-שב. אני מבטיחה לך…‬
‫כואב לה נורא.‬ ‫-יטפלו בך בהקדם האפשרי. שב.‬
‫היא חייבת טיפול.‬ ‫-מספיק.‬
‫שב.‬
‫חכה לתורך.‬
‫בבקשה.‬
‫זה בטח לא ייקח הרבה זמן.‬
‫שמעתי אותה, ריי.‬
‫תשמרי על קור רוח.‬
‫אירגע כשרופא יבדוק את הבת שלנו.‬
‫אבא ידאג לנו.‬
‫מה את רוצה, ג׳ו?‬ ‫שאשבור דלת ואגרור רופא הנה?‬
‫כן.‬
‫הייתי שמחה לראות את זה.‬
‫תעשה משהו.‬
‫תעשה משהו, ריי.‬
‫אדוני?‬
‫איך אוכל לעזור, אדוני?‬
‫אני חייב להגיע לרופא. עכשיו.‬
‫אני מבינה.‬
‫אבל כפי שאמרתי לך קודם, אדוני,‬ ‫יש חולים אחרים לפניך.‬
‫אולי תכניסי אותה?‬ ‫היא חולה. היא לא מבינה מה קורה.‬
‫נרשמת?‬
‫מה?‬
‫זה הרבה יותר מהיר אם נרשמים.‬
‫אמרת לי לשבת.‬
‫מר פלוז?‬
‫דייל פלוז?‬
‫היי, דייל. מה שלומך היום?‬
‫יש לו כאב חד בבטן.‬
‫קצת ניירת, ואז נקבל אותו.‬
‫את יודעת מה סוג הדם של דייל?‬
‫+B.‬
‫עוד אחד.‬
‫אולי בן 15.‬
‫+B.‬
‫תעדכנו את ד״ר ברת׳רם.‬
‫ד״ר ברת׳רם…‬
‫חזור למקומך בבקשה, אדוני.‬
‫אעדכן אותך כשיתפנה רופא.‬
‫עכשיו אנחנו ברשימה.‬
‫היא ישנה.‬
‫טוב.‬
‫תחזיק את זה.‬
‫חם פה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫לא התכוונתי…‬
‫לעוף עליך קודם.‬
‫זה בסדר.‬
‫נהיה בסדר.‬
‫תודה.‬
‫על מה?‬
‫שהבאת אותנו הנה מהר כל כך.‬
‫רק עשיתי מה שהיה צריך.‬
‫פספסת את הייעוד שלך.‬ ‫-כן?‬
‫כנהג מרוצים.‬
‫כמה התגעגעתי לזה.‬
‫למה?‬
‫פשוט… לצחוק איתך.‬
‫את בסדר?‬
‫הראש שלי…‬
‫פועם.‬
‫את בטח מיובשת.‬
‫אני יכול לטפל בזה.‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫שומרים על המשפחות שלנו.‬
‫בנים, בעלים, אבות. הגיבורים שלנו.‬
‫מונרו?‬
‫ריי מונרו.‬
‫תיכנסו.‬
‫אפשר לראות רישיון נהיגה וכרטיס ביטוח?‬
‫כל המידע פה נכון?‬
‫כן.‬
‫המקצוע שלך?‬
‫אני עובד ב״קראפט לבית״.‬
‫הוא עוזר מנהל‬
‫במרכז לעיצוב המטבח והאמבטיה.‬
‫פרי עברה ניתוחים בעבר?‬
‫אלרגיות?‬
‫כן. יש לה תגובה לפניצילין.‬
‫העור שלה מתכסה בפריחה.‬
‫יש עבר של מחלות נפש במשפחה?‬
‫לא.‬
‫סמים? אלכוהוליזם?‬
‫אני אלכוהוליסט בגמילה. כמה זמן זה ייקח?‬
‫רק כמה דקות.‬
‫ברישומי הביטוח שלך‬ ‫מופיעה נתמכת אחרת, אבי מונרו.‬
‫אשתי הראשונה נפטרה.‬
‫וזה קרה…?‬
‫לפני שמונה שנים. למה זה רלוונטי?‬
‫יש פשוט חפיפה בתכנית שלך‬ ‫שספק השירותים שלך לא תיקן.‬
‫עבדת באותו מקום אז?‬
‫לא.‬
‫הייתי עצמאי, ו…‬
‫תקשיבי…‬ ‫-ואתם נשואים?‬
‫כמובן, כן.‬ ‫-כן.‬
‫כמה שנים?‬
‫שש.‬
‫ברצינות, כמה זמן זה ייקח?‬
‫כמעט סיימנו.‬
‫תרצו לרשום את פרי לתרומת איברים?‬
‫לא.‬
‫אוכל לשכנע אתכם לשקול שוב?‬
‫מספר הילדים ברשימת ההמתנה…‬
‫לא עכשיו. בבקשה.‬
‫מה סוג הדם של בתכם?‬
‫סוגי הדם שלכם?‬
‫O, נדמה לי.‬
‫זה בסדר, נוכל לבדוק בהמשך במידת הצורך.‬
‫למה שיהיה צורך?‬ ‫-שאלה אחרונה:‬
‫המדינה מחייבת אותי לשאול‬ ‫אם המצב בבית בטוח.‬
‫באמת?‬ ‫-ריי…‬
‫בפציעות מהסוג הזה, אדוני, החוק מחייב אותי.‬
‫טוב, אבל זאת הייתה תאונה באתר בנייה.‬
‫ריי… כן, אנחנו בטוחים.‬
‫הבית שלנו…‬
‫בטוח.‬ ‫-אימא?‬
‫בסדר. סיימנו.‬
‫אקרא לאחות שתחזיר אתכם.‬
‫עדיין כואב לי ביד.‬
‫מה?‬
‫אדוני, נראה שאנחנו לא מכבדים‬ ‫את סוג הביטוח שלכם.‬
‫ריי…‬ ‫-צר לי.‬
‫אם תתקשר לספק השירותים שלך,‬ ‫תוכל לקבל רשימה…‬
‫אני לא צריך רשימה, אני צריך רופא.‬
‫מדיניות הקבלה של בית החולים הזה‬ ‫דורשת הוכחה לביטוח.‬
‫מה שצריך, אשלם על זה. טוב?‬
‫אתם מקבלים מזומן? יש לכם כספומט?‬
‫אתם מקבלים מזומן?‬
‫אצטרך לבדוק.‬
‫סלחו לי.‬
‫זה מטורף.‬
‫אני לא מאמינה. אתה מאמין?‬
‫היא יושבת שם ושואלת…‬
‫״מה מידת הנעליים שלך?״‬
‫אימא?‬
‫אין לו ביטוח…‬
‫מצאת את המראה שלי?‬
‫לא, חמודה. אבל נקנה לך אחרת, טוב?‬
‫טוב.‬
‫הכול בסדר, מר מונרו. אפשר להתחיל.‬
‫האחות אן תמקם אתכם.‬
‫טוב.‬
‫היי. זאת פרי?‬
‫נטפל בך מיד.‬
‫כן. עוד אחת.‬ ‫-יופי. ‬
‫טוב.‬ ‫-תושיבי אותה בכיסא הגלגלים?‬
‫זו שנכנסה מהרחוב. נקבה בת שש.‬ ‫סוג דם לא ידוע.‬
‫תעדכנו את ד״ר ברת׳רם.‬
‫קירקברייד משרת שלושה מחוזות,‬ ‫אז לפעמים יש עומס.‬
‫והגיעו כמה נפגעי ראש,‬
‫אז זה גרם לעיכובים.‬
‫ראיתי. מה קרה?‬
‫כמה צעירים.‬
‫התנגשות חזיתית. נהג שיכור.‬
‫נוראי. הם בסדר?‬
‫ממה שהבנתי, מצבם אנוש.‬
‫- רפואה שלמה -‬
‫אתה מוכרח לעשות את זה? כואב לו.‬
‫אני צריך לדעת איפה כואב לו, טוב?‬
‫טוב, חמודה. הנה. ‬
‫הרופא תכף יגיע.‬
‫ד״ר וולק לאגף 1 בבקשה.‬
‫היי, חמודה. תשעיני את היד‬ ‫ותישעני על הכרית.‬
‫זה לא ייקח הרבה זמן.‬
‫חסר להם,‬
‫אחרת אשבור למישהו את היד.‬
‫לא לי, אני מקווה.‬
‫היי.‬
‫אני ד״ר ברת׳רם.‬ ‫-היי.‬
‫את בטח…‬
‫פרי.‬ ‫-פרי.‬
‫סליחה, לא התכוונתי…‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫לפעמים,‬
‫גם אני צריך לשבור פה ראשים‬ ‫כדי שמשהו יזוז.‬
‫ובכן, פרי מייסון,‬
‫איך נוכל לעזור?‬
‫מונרו.‬
‫פרי מונרו.‬
‫כן. עכשיו אני רואה.‬
‫כן. פרי, פ־ר־י?‬
‫זה קיצור של ״פריווינקל״.‬
‫כמה חמוד.‬
‫זה הצדף שאימא שלי הכי אוהבת.‬
‫טוב, חמודה. בואי ניתן לרופא הנחמד לעבוד.‬
‫זה בסדר, אני לא כזה נחמד.‬
‫אז…‬
‫מה הסיפור, גברת צעירה?‬
‫נפלתי.‬
‫אוי ואבוי. כן…‬
‫זה קורה לכולם, במוקדם או במאוחר.‬
‫נכון, אבא?‬
‫אז פרי, אבדוק את היד שלך,‬
‫ואם יכאב לך, אפילו קצת,‬
‫אני רוצה שתודיעי לי. בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫טוב.‬
‫איפה זה קרה?‬
‫בתחנת דלק, כמה קילומטרים מפה.‬
‫אנחנו בדרך למיניאפוליס.‬
‫בטח כדי לבקר אצל סבא וסבתא בחג ההודיה.‬
‫טוב. אז הייתם בתחנת דלק?‬
‫כן.‬
‫כן, ליד כביש 20.‬
‫אני יודע. סליחה.‬
‫היה שם כלב שהפחיד אותה.‬
‫כלב?‬
‫סתם תאונה.‬
‫לא סיפרת שהיה שם כלב.‬
‫זה כואב כשאני נוגע?‬ ‫אני יודע, זה כואב.‬
‫זה לא משנה. היא פשוט נפלה.‬
‫וכמעט תפסתי אותך, נכון?‬
‫חמודה, כשנפלת,‬
‫חטפת מכה בראש, פרי?‬
‫כן?‬
‫את יודעת, את ממש אמיצה.‬
‫אתה חושב שזה שבר?‬
‫אני חושב שהנפיחות מצביעה‬ ‫על שבר ברדיוס הדיסטלי,‬
‫אבל נעשה צילום רנטגן כדי לוודא.‬
‫היא תצטרך גבס?‬
‫ילדה אמיצה.‬
‫כן.‬
‫נראה לי שייאלצו לקטוע.‬
‫…אבל דבר אחד בטוח:‬ ‫בעוד כמה שבועות,‬
‫הזרוע הזאת תהיה כמו חדשה.‬
‫תסתכלי על הכתף שלי. פרי.‬
‫כן. הכתף שלי.‬
‫כן.‬
‫העיניים הכי יפות שראיתי בחיי.‬
‫פרי, האחות אן תבוא‬ ‫ותיתן לך תרופה נגד הכאב.‬
‫אני צריכה לדבר עם אימא ואבא לרגע.‬
‫איבופרופן. לבדוק מדדים בבקשה.‬
‫מכאן, חברים.‬
‫טוב, חמודה.‬ ‫-אני חושש שאולי יש פגיעה בראש.‬
‫אין סיבה לדאגה,‬
‫אני פשוט לא רואה‬ ‫את התרחבות האישונים שאני אוהב.‬
‫בגלל שאתם בנסיעה,‬
‫אני רוצה לעשות סריקת CT,‬ ‫רק כדי לוודא שאין פגיעה פנימית.‬
‫אבל היא נראית בסדר.‬
‫ואני מסכים איתך.‬
‫אבל אם יש דימום סביב המוח,‬
‫מה שאנחנו קוראים לו ״דימום תת־קשיתי״,‬
‫זה עלול להיות רציני מאוד.‬
‫פגיעת ראש כזו‬ ‫עלולה להוביל לבלבול, פרכוסים,‬
‫ואפילו סיכוי לשקיעה בתרדמת.‬
‫שמענו מספיק. קדימה.‬
‫אבל עליכם לדעת‬
‫שזה הליך יקר.‬
‫אני מוכן לעשות כל דבר בשביל המשפחה,‬ ‫אז תעשה מה שצריך.‬
‫תוודא שהיא בסדר.‬
‫בחירה נבונה.‬
‫גם אתה חטפת שריטה לא קטנה.‬
‫שאבדוק?‬
‫זה שום דבר. אני קשוח.‬
‫רק רגע, אניע את התהליך בשביל פרי.‬
‫היא בסדר, נכון?‬
‫כן. שמעת אותו, זה שום דבר.‬
‫זה רק אמצעי זהירות.‬ ‫מוטב להיות בטוח, נכון?‬
‫נהיה בסדר.‬
‫כן, ריי.‬
‫נהיה בסדר.‬
‫תראו.‬
‫זה עובר מעל לראש, ככה.‬
‫את ממש אמיצה.‬
‫תכף נסיים ונוכל לנסוע הביתה.‬
‫הוא יורד למפלס התחתון לכריתת תוספתן.‬
‫נראה שאת מרגישה יותר טוב.‬
‫אולי נישן במוטל, כמו פעם.‬
‫נמשיך בנסיעה מחר.‬
‫זה הרעיון הכי טוב ששמעתי כל היום.‬
‫יש לי כאב ראש נוראי.‬
‫אולי יש להם ג׳קוזי.‬
‫שלום, פרי.‬
‫האחות אן ואני הבאנו לך את זה,‬
‫כי את המטופלת מס׳ 1 של היום.‬
‫תראו. תודה, זה ממש נחמד.‬
‫אין בעיה.‬
‫אני מקווה שתרגישי יותר טוב.‬ ‫-אני ברוס,‬
‫ואני אקח אותך למטה,‬
‫כדי שנוכל להציץ לך לתוך הראש, בסדר?‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫כנראה הרשמת מאוד את ד״ר ברת׳רם.‬
‫הוא לא מחייך לכל אחת.‬
‫היא ממש מקסימה.‬
‫אבא בטח מחזיק רובה‬ ‫כדי לגרש את כל הבנים. נכון?‬
‫טוב. לא להוציא ידיים ורגליים מהרכב.‬
‫זה אגף סגור יותר של בית החולים.‬
‫רק אדם אחד יכול‬ ‫להתלוות למטופל למפלס התחתון.‬
‫טוב.‬ ‫-צר לי.‬
‫לכי את.‬
‫אתה בטוח?‬
‫כן, אהיה בסדר.‬
‫טוב.‬
‫אחכה לך כאן, עד שתצאי.‬
‫בעצם, כדאי לך לחכות בכניסה.‬
‫ייקח זמן לעשות סריקה,‬ ‫בייחוד אם יש עיכובים.‬
‫בסדר.‬
‫אקח חדר במוטל.‬
‫אבא,‬
‫אפשר פיצה?‬
‫כן.‬
‫עם תוספת גבינה.‬ ‫-תוספת גבינה.‬
‫כן.‬
‫אני אוהבת אותך, אבא.‬
‫אני אוהב אותך, חמודה.‬
‫היית טוב.‬
‫בסדר.‬
‫ניפגש בקרוב.‬
‫כן.‬
‫בשנה הבאה נטוס.‬
‫אולי בשנה הבאה נישאר בבית?‬
‫בפעם הבאה נטוס.‬
‫חבר, אתה בסדר?‬
‫דיברת מתוך שינה.‬
‫תאר לך שמישהו יבוא‬ ‫ויציע לך מיליון דולר תמורת חייך.‬
‫היית מסכים?‬
‫ג׳ון, אל תדבר ככה אפילו.‬
‫מה, אני… אמות?‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫חייך שווים יותר ממיליון דולר.‬
‫אז אל תהמר אותם על עקיפה בכביש,‬
‫רק כדי לחסוך כמה דקות.‬
‫זה לא שווה את ההימור.‬
‫הסכנה גדולה, ומה כבר ייצא לך מזה?‬
‫עדיין כואב לי.‬
‫סליחה,‬
‫נראה לי שהתינוק שלי חטף זיהום.‬ ‫הוא בוכה כל הזמן.‬
‫טוב. כמה זמן זה כבר ככה?‬
‫יומיים.‬ ‫-יומיים. טוב.‬
‫תחתמי על הטופס הזה.‬
‫שב בבקשה, אדוני.‬
‫תודה.‬
‫איך אוכל לעזור?‬
‫את יודעת כמה זמן זה עוד ייקח?‬
‫אדוני, אני צריכה קצת יותר מידע.‬
‫הבת שלי, פרי מונרו,‬ ‫נכנסה לסריקת CT עם אשתי.‬
‫טוב. היא נרשמה קודם?‬ ‫-כן.‬
‫טוב. משמרת הבוקר טיפלה בזה.‬
‫אין לי את הלו״ז, אבל זה לוקח זמן.‬
‫כן, ככה אמרו לי. פשוט…‬
‫אני מכיר את הבת שלי.‬ ‫היא תהיה רעבה. אני רוצה לבדוק מה שלומה.‬
‫כמו שאמרתי, אין לי את המידע הזה כאן.‬
‫עברו שעות.‬
‫ואם תשב, אני בטוחה שהיא תצא בקרוב.‬
‫קרדיולוגיה, 54־12. קרדיולוגיה.‬
‫אני רוצה לדבר עם ד״ר ברת׳רם.‬
‫ד״ר ברת׳רם עזב הביתה.‬
‫אבל הוא עזר לנו.‬
‫אני מבינה, אבל הוא כנראה העביר‬ ‫את המטופלים שלו לרופא התורן השני.‬
‫אני יכולה לבקש מהאחיות‬ ‫שיעבירו הודעה לרופא התורן,‬
‫טוב?‬ ‫-כן.‬
‫תן לי רק רגע.‬
‫אוי לא!‬ ‫-משאית!‬
‫אני חי את זה שוב ושוב,‬
‫כמו בהילוך איטי.‬
‫אנחנו נתנגש!‬
‫- בשביל מה אתה חי? -‬
‫- הכר את הסימנים. -‬
‫זה מטריף את השכל, לא?‬
‫סליחה?‬
‫ההמתנה.‬
‫ראיתי אותך יושב שם.‬
‫בעלי נכנס בשש בבוקר.‬
‫מלנומה.‬
‫הליך פשוט,‬
‫וכבר כמעט זמן לארוחת ערב.‬
‫מהר, לחכות.‬
‫מהר, לשלם.‬
‫לפעמים הם פשוט מקווים שכולנו נמות בינתיים.‬
‫למה באתם?‬
‫כלום.‬
‫סלחי לי.‬
‫- בית חולים אזורי קירקברייד -‬
‫מה זה?‬
‫היי, איך אוכל לעזור?‬
‫הבת שלי?‬
‫אה, כן. השארתי הודעה,‬ ‫אבל עוד לא קיבלתי תשובה.‬
‫את יכולה לבדוק שוב,‬
‫בבקשה?‬
‫טוב. תזכיר לי מה שמה?‬
‫פרי מונרו.‬
‫מאנרו? מ־א־נ?‬
‫לא. מ־ו־נ־ר־ו.‬
‫טוב. יש לי פה כמה ״מונרו״,‬ ‫אבל לא ״פרי מונרו״.‬
‫אולי היא רשומה בשם אחר?‬
‫נרשמתי. בטופס, נכון?‬
‫זה רשום כאן.‬
‫כן, אבל זה הולך לפח בסוף כל משמרת.‬ ‫הכול אמור להיות במחשב,‬
‫אבל אני לא רואה ״פרי מונרו״.‬
‫זה טירוף, כי קיבלו אותנו.‬
‫ביקשתם מאיתנו המון מידע.‬
‫כן, אבל תיק המטופל‬ ‫הוא תמיד תחת שם המטופל,‬
‫ואני לא רואה ״פרי מונרו״.‬ ‫-היא מטופלת.‬
‫היא מטופלת של ד״ר ברת׳רם. הוא טיפל בה.‬
‫ד״ר ברת׳רם עזב הביתה.‬
‫אני יודע. אמרת לי.‬
‫אדוני, אין צורך להרים את הקול.‬
‫תבדקי שוב.‬
‫הגענו לפני הצהריים ועשינו את זה,‬
‫ואז לקחו אותה לסריקת CT.‬
‫אולי רשמו את זה תחת מספר הביטוח שלך.‬
‫אפשר את הכרטיס שלך?‬ ‫-לא הסכמתם לקבל את הביטוח שלי.‬
‫אמרתם שאוכל לשלם במזומן.‬
‫במזומן?‬ ‫-כן. הכול סודר.‬
‫האישה שקיבלה אותנו ביררה ואמרה שזה בסדר.‬
‫פשוט לא שמעתי על השיטה הזאת.‬
‫זה לא מעניין אותי,‬ ‫כי אני לא קובע את הכללים. טוב?‬
‫בואי נשאל את האישה שקיבלה אותנו.‬
‫היא כבר עזבה.‬
‫אז נשאל בחדר המיון. טוב?‬
‫כי הייתה אחות בשם אן, ואח בשם ברוס.‬
‫היו חילופי משמרות מלאים.‬
‫אני רק רוצה לראות‬ ‫את אשתי והבת שלי, והן שם.‬
‫אם אתה לא מזוהה אצלי הם המטופלת, אני…‬
‫היה יום ארוך,‬
‫ואני רק צריך שתתקשרי‬ ‫למקום שבו עושים סריקות CT‬
‫ותבררי אם עדיין יש שם אישה וילדה בת שש,‬
‫ואם הם מחכות או רוצות ללכת הביתה.‬
‫את יכולה, בבקשה?‬
‫אתה מדמם.‬
‫היי, אני מדברת מהקבלה.‬
‫היי, טים.‬
‫תפסיק, אני אזכור לך את זה.‬
‫בכל אופן, אני מתקשרת בקשר לילדה.‬
‫היא נכנסה לסריקה.‬
‫לפני הצהריים.‬
‫אני יודעת, אבל אתה יכול לבדוק בבקשה?‬
‫אתה רע.‬
‫ביי.‬
‫צר לי, אדוני.‬ ‫לא הייתה סריקה מאז תשע בבוקר,‬
‫למפרק הירך של מטופלת בת 62.‬
‫אז מה את אומרת לי?‬
‫צר לי, הן לא פה.‬
‫מה? איבדתם את המשפחה שלי?‬
‫אולי טעית בבית החולים?‬
‫ישבתי שם כל היום.‬
‫אולי הן עזבו לפני שהגעת.‬
‫למה שיעשו דבר כזה?‬
‫צר לי…‬ ‫-למה? הגענו ביחד.‬
‫אדוני, הן לא פה.‬
‫סלח לי בבקשה,‬
‫שאוכל לטפל באדון שמאחוריך.‬
‫מה את אומרת?‬
‫היי, איך אוכל לעזור?‬
‫אשתי יושבת שם כבר שעתיים.‬
‫סלח לי, אדוני.‬
‫אסור לך להיכנס לשם.‬
‫דרו, אסור לאיש הזה להיות שם.‬
‫תזעיק מאבטחים.‬
‫מה לעזאזל! אכפת לך?‬
‫סליחה, אני פשוט מחפש…‬
‫אתה לא אמור להיות פה.‬ ‫-בסדר.‬
‫היי!‬ ‫-טוב, מספיק.‬
‫היי, דרו! מה קורה פה?‬
‫האיש הזה התפרץ מהכניסה.‬
‫המשפחה שלי פה.‬
‫הפקידה לא נתנה לי…‬ ‫-לא מעניין אותי. תירגע.‬
‫מה קורה פה?‬
‫אני מחפש את אשתי והבת שלי.‬ ‫ג׳ואן ופרי מונרו.‬
‫הן מטופלות כאן?‬
‫כן.‬
‫הבת שלי כן. זה מה שניסיתי להסביר.‬
‫טוב. בואו נירגע. טוב?‬
‫אני ד״ר לוקאדו, ואתה?‬
‫אני ריי מונרו.‬
‫טוב, ריי…‬
‫ספר לי על מה כל הרעש.‬
‫הגענו קודם, ו…‬
‫הבת שלי הייתה אצל ד״ר ברת׳רם.‬
‫היה חשד לשבר ביד שלה.‬
‫טוב. היא שוחררה?‬
‫לא, היא…‬
‫הוא חשש שהיא נפגעה בראש.‬
‫הוא לקח אותה לסריקה, ג׳ואן הלכה איתה,‬
‫ומאז לא ראיתי אותה.‬ ‫-מתי זה היה?‬
‫לפני שעות.‬
‫מונרו?‬
‫מ־ו־נ־ר־ו.‬
‫איזה יום, אה?‬
‫אני רואה פה את כל היום מולי, ו…‬
‫אני לא מוצא אף מונרו.‬
‫זה מטורף,‬
‫כי…‬
‫היינו פה.‬
‫ממש כאן.‬
‫וגם היא.‬
‫גם היא. היא מכירה אותי. היא עזרה לנו.‬
‫תשאל אותה.‬ ‫-טוב.‬
‫תשאל אותה!‬ ‫-תירגע.‬
‫אן, אפשר לדבר איתך רגע?‬
‫כן?‬ ‫-ראית פעם את האיש הזה?‬
‫כן.‬
‫הוא היה פה במשמרת הקודמת.‬ ‫-רואה?‬
‫הוא קיבל טיפול לפגיעה בראש.‬
‫פגיעה בראש?‬
‫זה לא נכון.‬
‫הבנתי.‬
‫למה את משקרת?‬
‫זאת באמת חבלה לא קטנה.‬
‫את משקרת.‬ ‫-ריי,‬
‫אני צריך שתירגע.‬ ‫-תניח לי.‬
‫תפסיק לקרוא לי ריי! אתה לא מכיר אותי.‬
‫מה עשיתם למשפחה שלי?‬
‫איפה אשתי?‬ ‫-תירגע!‬
‫לאן לקחתם את המשפחה שלי?‬
‫תירגע!‬ ‫-תעזבו אותי!‬
‫דרופרידול. 5 מיליגרם.‬
‫תחזיקו אותו.‬
‫תירגע!‬ ‫-לא אתן שתגרום להפרעה בבית החולים.‬
‫תחזיקו אותו בחדר 4. אתקשר למעלה.‬
‫אלוהים…‬
‫כן.‬
‫היי…‬
‫תחזיק אותו.‬
‫עלה לשם.‬
‫עזוב!‬
‫עדיין מנסה להרביץ?‬
‫תן יד.‬
‫תן יד!‬
‫בבקשה… אין צורך.‬
‫אתה תתנהג יפה?‬
‫כן.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫סליחה, פשוט…‬
‫אני קצת מבולבל, זה הכול.‬
‫תנגב את העיניים בזה.‬
‫ננעל אותך פה עד שהרופא‬ ‫יחליט מה אתה צריך, טוב?‬
‫תשכב. תן לסם ההרגעה לעבוד.‬
‫כן, בטח.‬
‫תתעורר!‬
‫איפה זה?‬
‫- אדרנלין -‬
‫נו כבר…‬
‫3, 2, 1…‬
‫אלוהים!‬
‫תקראו למאבטחים!‬
‫היי!‬
‫היי, זוכר אותי?‬
‫זוכר את הבת שלי, פרי מונרו?‬
‫אבא בטח מחזיק רובה‬ ‫כדי לגרש את כל הבנים. נכון?‬
‫היי!‬
‫היי, אתה!‬
‫פנו דרך!‬
‫היי, ג׳ף.‬
‫תפסת אותו?‬
‫כן, פרנק…‬
‫הוא ברח.‬
‫טוב. מה אתה רוצה שאעשה?‬
‫תודיע לקבלה, למקרה שהוא מתכוון לחזור.‬
‫תלונה על רעש. שני גברים לבנים במגרש ריק.‬
‫כנראה התמסטלו…‬
‫היי, עצרו!‬ ‫-אלוהים! מה זה?‬
‫הצילו! חטפו את המשפחה שלי!‬
‫פשוט לקחו אותן. לא נותנים לי לראות אותן.‬
‫תתרחק. תירגע.‬
‫הזריקו לי איזה סם, ומסטלו אותי.‬
‫אולי עשו את זה גם לאשתי, כי אני מבולבל.‬
‫אני לא יודע מה קורה.‬ ‫-תירגע!‬
‫אני רגוע.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫הבת שלי שם,‬
‫והיא רק בת שש.‬
‫זה עניין של משמורת?‬
‫לא.‬
‫באנו כדי לקבל עזרה, ועכשיו הם אומרים ש…‬
‫שהיא לא הגיעה הנה.‬
‫טוב? הם עשו משהו.‬
‫הם עשו משהו והם מנסים להסתיר.‬
‫מה קרה לך ביד?‬
‫זה?‬
‫הם נעלו אותי בחדר. נאלצתי לפרוץ החוצה.‬
‫אפשר לראות תעודה מזהה בבקשה?‬
‫כן.‬
‫הנה.‬
‫הנה. אלה הן.‬
‫זאת הבת שלי.‬
‫זה חג ההודיה. היינו בדרך הביתה,‬
‫ועצרנו בתחנת דלק,‬
‫והיא נפלה ונפצעה, ולכן באנו הנה.‬
‫ככה אני יודע שהן עדיין שם.‬
‫טוב. איך קוראים להן?‬
‫ג׳ואן ופרי מונרו.‬
‫ואני ריי.‬
‫טוב.‬
‫תעזרו לי?‬ ‫-טוב.‬
‫בוא ניכנס וננסה לפתור את זה.‬
‫בבקשה.‬
‫בוא.‬
‫היי, אני מתקשרת מהקבלה.‬
‫תשלחו מישהו הנה מיד. זה הוא.‬
‫היי. הרגע הבאנו את המסומם.‬
‫כן. איך אוכל לעזור?‬
‫טוב… עכשיו נמצא איתנו האיש הזה,‬
‫שטוען שאתם מחזיקים‬ ‫את המשפחה שלו בניגוד לרצונם.‬
‫תתרחק ממני.‬ ‫-זה מגוחך.‬
‫זה האיש…‬
‫זה האיש שהחזיק אותי בחדר בניגוד לרצוני.‬
‫מכיר את האיש הזה?‬
‫כן.‬
‫הוא טוען שהרבצת לו,‬
‫ושהזרקת לו סמים.‬ ‫-כן.‬
‫הוא היה פה קודם ועשה שטויות,‬ ‫אז הרופא התורן נתן לו סם הרגעה.‬
‫זה מה שקרה.‬ ‫-אתה שקרן.‬
‫אני לא משקר.‬ ‫למה אתם לא עוצרים אותו?‬
‫תירגע. תן לנו לטפל בזה.‬
‫מתי ראית לאחרונה את אשתך ובתך?‬
‫באגף הרפואה הדחופה, אגף 9.‬
‫מעבר לדלתות האלה.‬
‫אני לא מאמין שאתם קונים את זה.‬
‫הוא משוגע! תראו אותו.‬
‫רוצה לקחת אותנו לאגף 9,‬
‫ג׳ף?‬
‫היום, אם אפשר.‬
‫בצילום החזה שלך נראית חדירה קלה‬
‫באונה החזיתית הקדמית הימנית של הריאה…‬
‫דוקטור.‬
‫אולי תגיד איפה אשתי והבת שלי?‬
‫צריך לכלוא אותך!‬ ‫-אנחנו נטפל בזה.‬
‫הוא חמק החוצה.‬
‫יש לך תשובה לשאלה שלו?‬
‫הוא טוען שאשתו ובתו נעלמו בבית החולים.‬
‫התשובה היא: אני לא יודע.‬
‫לדברי האחיות שלנו,‬
‫מר מונרו הגיע לבדו,‬
‫וביקש טיפול לפגיעה בראש.‬
‫פרי נרשמה.‬
‫איפה התיק שלה?‬
‫אפשר לעבור למשרד שלי, בבקשה?‬
‫בטח יש רישום איפשהו, נכון?‬
‫של החולים שנרשמו?‬
‫לא הייתי תורן אז.‬
‫לפעמים תיקים הולכים לאיבוד,‬
‫או נרשמים תחת שם לא נכון.‬
‫אולי זה לא הוקלד למערכת.‬
‫דברים כאלה קורים.‬
‫אתה שקרן.‬
‫תתקשרו לד״ר ברת׳רם.‬
‫טוב? הוא שלח את פרי לסריקה,‬
‫ומאז לא ראיתי אותו.‬
‫תתקשרו לד״ר ברת׳רם.‬
‫זה מגוחך.‬
‫איפה ד״ר ברת׳רם?‬
‫הוא סיים תורנות. הוא בטח בבית.‬
‫אם הוא יודע את התשובה,‬ ‫שווה להתקשר אליו, לא?‬
‫לא?‬
‫תתקשרי לגייב.‬
‫איפה עושים פה סריקות?‬
‫מעבדת הדימות בקומה השלישית.‬
‫טוב. קח אותנו לשם בבקשה.‬
‫קח אותם ל־3.‬
‫רגע.‬
‫הסריקות מבוצעות למטה.‬
‫לא, מעבדת הדימות בקומה 3.‬ ‫-לא.‬
‫ראיתי אותם נכנסים למעלית ויורדים.‬
‫הוא מבולבל, מן הסתם. המעבדה שלנו בקומה 3.‬
‫קח אותנו לשם, בבקשה.‬
‫המחשב הזה מנהל רישום שימוש.‬
‫התאריך, השעה, ומשך הזמן.‬
‫כפי שאתם רואים,‬ ‫השתמשו במכונה הזו ב־9:07 בבוקר,‬
‫למשך 29 דקות בדיוק,‬
‫וזו הייתה הפעם האחרונה.‬
‫אתה רואה בבירור, מר מונרו?‬
‫כן. זה לא מוכיח כלום.‬
‫זה מוכיח שלא בוצעה אף סריקה‬
‫בזמן בו, לדבריך, בתך הייתה כאן.‬
‫הגיוני.‬
‫סלח לי.‬
‫אתם רואים, נכון?‬
‫היא לא הייתה פה כי לא לקחו אותה הנה.‬
‫לא הייתה סריקה. לקחו אותה למקום אחר.‬
‫לאן?‬
‫לא יודע.‬
‫ולמה?‬
‫לא יודע. אתה הבלש. תברר.‬
‫אני רק יודע שמשהו לא בסדר במקום הזה.‬
‫ד״ר ברת׳רם, שהיה תורן הבוקר,‬
‫יגיע בקרוב.‬
‫יופי.‬
‫אולי הוא יסביר מה קורה פה.‬
‫אני בהחלט מקווה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫איך קוראים לך, מותק?‬
‫אן.‬
‫אז, אן… משמרת כפולה?‬
‫רווקות חייבות להתפרנס.‬
‫את לא ישנה אף פעם? מתי את מסיימת הערב?‬
‫טוב, זה הוא. ריי מונרו.‬
‫מצאנו את זה בפח, בחוץ.‬
‫זאת רשימת המטופלים מהבוקר.‬
‫הנה השם שלי.‬
‫ריי, זה השם שלך.‬
‫אני נרשמתי בשם פרי.‬ ‫-נרשמת בשם עצמך.‬
‫מה קורה פה, ארון?‬
‫אן אמרה משהו על מטופלות שנעלמו.‬ ‫-אתה מכיר אותי, נכון?‬
‫תתרחק.‬ ‫-זוכר?‬
‫טיפלת בבת שלי. נכון?‬
‫טיפלת ביד שלה. זוכר?‬
‫אתה זוכר את האיש הזה?‬ ‫-תגיד להם!‬
‫תגיד להם! בבקשה!‬
‫אני זוכר. הוא היה כאן היום.‬
‫יש!‬
‫טוב…‬ ‫-יש!‬
‫ובאילו נסיבות?‬
‫עברנו על זה…‬ ‫-אני מדברת לד״ר ברת׳רם.‬
‫מה היו הנסיבות?‬
‫הוא…‬
‫הוא נכנס מהרחוב,‬
‫ואחד הרופאים שלנו, ברוס וולק,‬
‫בדק אותו.‬
‫הוא אמר לאן שהוא היה מעורב בתאונת דרכים.‬
‫ההתנהגות שלו נראתה מבולבלת.‬
‫ד״ר וולק ביקש שאבדוק אותו,‬
‫אז הצעתי לעשות לו סריקת ראש, והוא סירב.‬
‫הוא התעקש לחזור ללובי ולחכות לאשתו.‬
‫איך קראו לה?‬ ‫-אבי.‬
‫אבי היה שמה.‬
‫לא אמרת שלאשתך קוראים ג׳ואן?‬
‫זה נכון.‬
‫אז מי זאת אבי?‬
‫אשתי הראשונה.‬
‫איפה אבי עכשיו?‬
‫היא מתה.‬
‫היא נפטרה.‬
‫לא היה לה שום קשר לג׳ואן ולפרי.‬
‫ג׳ואן ופרי?‬
‫לטענתו, אלה אשתו הנוכחית ובתו.‬
‫היא אמיתית.‬
‫זאת ג׳ואן וזאת פרי.‬
‫פריווינקל. זוכר?‬
‫כי זה הצדף שג׳ואן הכי אוהבת.‬
‫הן המשפחה שלי, ואני אוהב אותן.‬
‫מה הקשר של אשתך הראשונה לכל זה?‬
‫שום קשר.‬
‫לקחתם את השם של אבי מפרטי הביטוח. נכון?‬
‫ואתם משתמשים בזה נגדי, כדי שאיראה משוגע,‬
‫כשלמעשה,‬
‫חטפתם את המשפחה שלי. עשיתם להן משהו.‬ ‫-טוב, מספיק.‬
‫טוב? יש דרך פשוטה לאשר או להפריך‬
‫את כל הבולשיט שלו.‬
‫הנה.‬
‫אלה צילומי חדר ההמתנה מהיום.‬
‫מתי אמרת שהגעת עם המשפחה שלך?‬
‫לפני הצהריים.‬
‫אז נתחיל בתשע בבוקר,‬
‫ונמשיך משם עד שנראה אותך.‬
‫עצור.‬
‫תחזור אחורה.‬
‫הנה. כאן אני נכנס,‬
‫וג׳ואן נכנסה עם פרי, מאחוריי.‬
‫הנה אני.‬
‫פה היא אמרה לי לחכות,‬
‫וחזרתי לאזור הישיבה.‬
‫מה הגליצ׳ים הקטנים האלה?‬
‫זו מערכת ישנה.‬
‫היא מקליטה 30 שניות מכל דקה, אז יש פערים.‬
‫כמה נוח.‬
‫איפה המשפחה שלך?‬
‫הן שם,‬
‫פשוט… הן מתחת למצלמה.‬
‫לא רואים איפה הן יושבות בגלל הכיסאות.‬ ‫יש זווית טובה יותר?‬
‫מה שאתה רואה זה מה שיש שם.‬
‫תריץ קדימה.‬
‫עצור.‬
‫פה אני חוזר, אחרי שפרי נכנסה לסריקה.‬
‫כן.‬
‫אבל לא ראיתי אותך הולך איתן.‬
‫מערכת האבטחה שלכם שווה לתחת.‬
‫לא רואים את המשפחה שלי נכנסת.‬
‫תסלחו לי.‬ ‫-זה חרא.‬
‫יש צילומים מתוך האגף לרפואה דחופה?‬
‫אנחנו לא מקליטים באזורי הטיפול‬ ‫מסיבות משפטיות. פרטיות המטופלים.‬
‫ד״ר ג׳ייקובס בכוננות?‬
‫תבדקו במסדרונות.‬
‫המצלמות שם ממוקמות יותר טוב.‬
‫נהיה פה כל הלילה.‬
‫חפשו בכל בית החולים!‬
‫זה לא יקרה.‬
‫בשביל זה צריך צו, ועילה סבירה,‬
‫והסרטון בכלל לא מוכיח שמישהו נעדר.‬
‫אתם חושבים שאני מזייף?‬
‫שאני ממציא אותן?‬
‫הראיתי לכם את התמונה!‬
‫מניין לנו מי בתמונה?‬
‫אחותך? אחייניתך?‬
‫זו שאתה מזכיר כל הזמן היא אבי.‬
‫אני לא מזכיר כל הזמן את אבי.‬
‫אתם מזכירים כל הזמן את אבי.‬
‫נו כבר.‬
‫נו כבר, ריי.‬
‫יש לך את זה.‬
‫הקופאית בתחנת הדלק, איפה שפרי נפלה.‬
‫היא ראתה אותנו ביחד!‬
‫תחנת ״גס אנד גו״, כמה קילומטרים מפה.‬
‫תשאלו אותה.‬
‫אנסה לאתר אותה.‬
‫טוב.‬
‫מר מונרו,‬
‫מצאנו מישהי באגף‬ ‫שיכולה לעזור בפתרון כל העניין.‬
‫בואו נלך.‬
‫קדימה.‬
‫תקראו לי אם תצטרכו תגבורת.‬
‫זה של פרי.‬
‫זה הצעיף של פרי.‬
‫ג׳ו נתנה לי אותו.‬
‫הוא כנראה…‬
‫נפל כשהיינו פה הבוקר.‬
‫יש לך הוכחה כלשהי לזה?‬
‫שמה כתוב על התווית?‬ ‫-הוא שלה!‬
‫יש קבלה?‬
‫הוא שלה.‬
‫אפשר לראות אותו בבקשה?‬
‫כן. בעדינות…‬
‫בעדינות.‬
‫זה גם הדם שלה?‬
‫זה הדם שלי.‬
‫זה הדם מהראש שלי, כשנפלנו לבור.‬
‫אתם יודעים את זה.‬
‫תראה, כשמדובר בפציעת ראש,‬
‫די שכיח שמתבלבלים או שהדעת משתבשת,‬
‫ואתה ללא ספק מבולבל.‬
‫לא.‬
‫למה שהצעיף של הבת שלי יהיה אצלי ולא אצלה?‬
‫וזה הצעיף שלה, כי היה לה אותו ברכב.‬
‫היינו בדרך חזרה מחג ההודיה,‬ ‫והיא רצתה סוללות.‬
‫עצרנו בתחנת דלק,‬ ‫והיא נפלה לבור, ואני נפלתי עליה,‬
‫ומשם הגיע הדם.‬
‫ואז באנו הנה, כי היה לה שבר ביד, ו…‬
‫ראינו אותך, ו…‬
‫די!‬
‫קח את עצמך בידיים,‬
‫אחרת תשב בכלא. אתה מבין?‬
‫אתה מבין? תשתלט על עצמך.‬
‫שלום, ריי.‬
‫אני ד״ר תרזה ג׳ייקובס.‬
‫אני עובדת במדור הפסיכיאטרי המחוזי.‬
‫את פסיכיאטרית?‬
‫מעדיפה את המונח ״יועצת רפואית״, אבל…‬
‫כן, בהחלט.‬
‫אני לא משוגע.‬
‫אף אחד לא טוען שכן.‬
‫אני רוצה לעזור לך להבין‬ ‫מה קרה לג׳ואן ולפרי.‬
‫אנחנו חוששים לגורלן בדיוק כמוך.‬
‫אני בספק.‬
‫כדאי לך להקשיב, גבר.‬
‫תודה, אדוני השוטר. אני אטפל בזה.‬
‫אתה רוצה לדבר על זה במקום פרטי יותר?‬
‫כן.‬
‫יפה.‬
‫בוא.‬
‫חשבתי שתשמח לדעת‬
‫שמצאו את טופס הרישום שלך.‬
‫סוף סוף.‬
‫זה הטופס שלך, ריי.‬
‫לא של הבת שלך. פרי לא מוזכרת פה.‬
‫זה סתם איזה בולשיט שהם המציאו.‬
‫קיוויתי שתדבר קצת על מה שקרה‬
‫לפני תאונת הדרכים.‬
‫זאת לא הייתה תאונת דרכים.‬
‫היא נפלה באתר בנייה.‬
‫טוב, סליחה. אני רק יודעת את מה שכתוב פה.‬ ‫אולי תספר לי מה אתה זוכר?‬
‫אני זוכר הכול.‬ ‫אל תתייחסי אליי כמו אל משוגע.‬
‫אני מתייחסת אליך כמו אל אדם רציונלי, ריי.‬
‫כרגע, יש לי רק מילה שלך שהן היו כאן בכלל.‬
‫יש את זה.‬
‫זה מוכיח שהן היו כאן.‬
‫ושהם מחביאים אותן.‬
‫הוא פשוט מסתיר הכול…‬
‫מסתיר מה?‬
‫שאשתך ובתך הגיעו הנה במקרה, לטיפול?‬
‫למה שנעשה דבר כזה?‬
‫את עובדת פה. תגידי לי את.‬
‫ספר לי על אבי.‬
‫היא הייתה אשתך הראשונה?‬
‫אין לזה שום קשר לאבי.‬
‫והיא מתה?‬
‫לפני שמונה שנים.‬
‫אולי תספר לי מה קרה?‬
‫זו הייתה תאונה.‬
‫היא…‬
‫הייתה התנגשות חזיתית.‬
‫תאונת דרכים?‬
‫כן.‬
‫אין לזה שום קשר לזה,‬
‫או למשפחה שלי עכשיו.‬
‫בטופס הזכרת בעיית שתייה.‬
‫באותו יום, ריי,‬
‫שתית?‬
‫ריי!‬
‫כשהתאונה קרתה, ריי.‬
‫היית שתוי מכדי לעזור לאבי?‬
‫לא ראית.‬
‫לא ראית את זה.‬
‫שום דבר לא היה עוזר לה.‬
‫אני לא יכולתי.‬
‫שתית עד אובדן זיכרון, ריי?‬
‫רגעים של זמן אבוד?‬
‫אני לא שותה. כבר לא.‬
‫לא שתיתי כבר שמונה שנים.‬ ‫-אז למה‬
‫סיפרת לצוות שאתה מחכה לאבי, ריי?‬
‫עזור לי להבין את כל זה.‬
‫אבי נהרגה בתאונת דרכים לפני שמונה שנים,‬
‫וזה הורג אותי.‬
‫כל יום.‬
‫זה פשוט…‬
‫טוב.‬
‫אני אומר משהו,‬
‫משהו שיהיה לך קשה לשמוע,‬
‫אבל אתה חייב להקשיב, ריי.‬
‫בגלל שאני מאמינה לך.‬
‫אני מאמינה שמשהו קרה לפרי ולג׳ואן,‬
‫ולכן‬
‫אני חושבת שכדאי שנבקר במקום‬
‫בו קרתה התאונה של פרי.‬
‫למה? אין שם שום דבר.‬
‫אני חושבת שזה רעיון טוב, ריי.‬
‫סלח לי לרגע.‬
‫ברור שהוא סובל מטראומה עמוקה.‬
‫הוא מבולבל.‬
‫אני מציעה חזרה למקום שבו,‬ ‫לטענתו, בתו נפצעה.‬
‫על מה את חושבת?‬
‫אולי הן עדיין שם.‬
‫אלוהים.‬
‫אזעיק את יחידת הכלבנים,‬
‫שייפגשו איתנו בתחנת הדלק.‬
‫המקום סגור,‬
‫אבל שלחתי ניידת שמנסה לאתר את הקופאית.‬
‫אולי כדאי שתצטרפי.‬
‫כמובן.‬
‫הן לא שם.‬
‫אולי כולכם מעורבים בזה ואולי לא.‬
‫העובדה היא שאשתי והבת שלי‬ ‫הלכו במסדרון בבית החולים הזה,‬
‫ולא חזרו משם.‬
‫וזה מה שקרה.‬
‫זה המקום, בהמשך?‬
‫כן.‬
‫תודה שהגעתם במהירות כזאת.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫במה מדובר?‬
‫שתי נעדרות. אישה וילדה.‬
‫יש זירת התרחשות?‬
‫ריי, איפה נפלה הבת שלך?‬
‫יש לך מקור ריח בשביל מנדי?‬
‫אפשר את הצעיף, ריי?‬
‫הכלבה רק תריח שהיינו פה קודם.‬
‫חייבים להתחיל איפשהו, ריי.‬
‫מנדי, חפשי.‬
‫כלבה טובה.‬
‫מה קרה פה, ריי?‬
‫כלום.‬
‫פרי איבדה מראה, את יודעת?‬
‫מראת צעצוע קטנה,‬
‫והיא הייתה עצובה, אז…‬
‫אני וג׳ו חיפשנו אותה.‬
‫היא חיפשה בשירותים, אני חיפשתי ברכב, ו…‬
‫הסרתי ממנה את המבט לרגע. הסתכלתי וראיתי…‬
‫כלב נוהם עליה,‬
‫והיא נבהלה ונפלה.‬
‫זה שום דבר.‬
‫נראה לי שהיא מצאה משהו.‬
‫יש פה משהו.‬
‫בוא.‬
‫תן לי לראות.‬
‫תן לי לראות, בבקשה.‬
‫בבקשה, תן לי את זה.‬
‫זה מה שפרי איבדה.‬
‫בבקשה, זאת המראה של פרי.‬
‫זה בטח היה בכיס שלה כל הזמן,‬
‫ופשוט נפל החוצה כשהיא נפלה.‬
‫והדם?‬
‫זה הדם של הבת שלך?‬
‫הוא שלי. חטפתי מכה בראש.‬
‫הוא שלך? חטפת מכה בראש?‬ ‫-כן.‬
‫זה הרבה יותר מדי דם.‬
‫זה הדם שלי. חטפתי מכה בראש. תראה!‬
‫תראה!‬ ‫-רד ממני, חתיכת משוגע!‬
‫היי!‬ ‫-די!‬
‫זאת זירת פשע עכשיו.‬
‫תזעיק זיהוי פלילי.‬
‫משוגע על כל הראש!‬
‫תמשיכו בחיפוש. אולי יש עוד.‬
‫הוא שתל את המראה!‬
‫הוא שתל אותה!‬
‫הוא שתל גם את הדם?‬
‫אולי את שתלת!‬
‫באמת?‬ ‫-גברתי…‬
‫תני לנו רגע כאן.‬
‫את חייבת לעזור לי. ראית מה קורה פה?‬
‫אני מנסה לעזור לך, ריי.‬
‫שאלתי אותך כבר פעם אחת.‬ ‫תן לשאול אותך שוב:‬
‫מה קרה לפני התאונה?‬
‫משהו הכעיס אותך?‬
‫כעסת על הבת שלך, אולי?‬
‫הייתי…‬
‫היה לי ריב עם אשתי על הזוגיות שלנו.‬
‫אני יודע שהיא לא מרוצה,‬
‫שהיא רק רוצה שאשתדל יותר,‬
‫ואני משתדל מאוד!‬
‫אמרתי לפרי להישאר שם.‬ ‫״פשוט תישארי שם!״‬
‫והיא לא שמעה בקולי, וחבל!‬
‫אז כעסת עליה.‬ ‫-כן,‬
‫כעסתי! לקחתי אבן וזרקתי!‬
‫על מי?‬
‫על… הכלב!‬
‫ממש השתדלתי.‬
‫ממש ניסיתי להחזיק אותה.‬
‫היא נפלה בכל זאת.‬
‫ריי,‬
‫אתה בטוח שהיה כלב?‬
‫לא היה שום כלב.‬
‫נכון, ריי?‬
‫לא הייתה שום תאונה.‬
‫פרי לא נפלה.‬
‫המצאת את כל זה.‬
‫זה קרה!‬
‫זה… כל מה שקרה.‬
‫תחשוב, ריי.‬
‫כעסת על הבת שלך,‬
‫כעסת על אשתך,‬
‫כעסת על עצמך.‬
‫אז לקחת אבן…‬
‫כשזה נגמר,‬
‫כעסת כל כך על עצמך, על מה שעשית…‬
‫ואז ג׳ואן מופיעה.‬
‫ריי!‬
‫אז אתה… מתפרץ.‬
‫לא!‬
‫זה מה שקרה. נכון, ריי?‬
‫נפגעת?‬
‫המוח, ריי.‬
‫הוא מסוגל לעתים ליצור מציאות חלופית,‬ ‫מציאות כוזבת,‬
‫כדי לגונן על עצמו מפני טראומה.‬
‫מפני הדברים שמפחידים אותנו.‬
‫מפני הזוועות‬ ‫שאנחנו לא מסוגלים אפילו לדמיין.‬
‫זה שבר?‬
‫איבדת את משפחתך פעם בעבר.‬
‫וכשראית מה עשית,‬
‫לפרי,‬
‫ואז לג׳ואן,‬
‫המוח שלך לא השלים עם העובדה‬
‫שזה קרה שוב,‬
‫ובמו ידיך.‬
‫בחיים לא אכאיב לך, מתוקה.‬
‫איפה הן, ריי?‬
‫איפה פרי וג׳ואן?‬
‫איפה שמת אותן?‬
‫ריי.‬
‫ריי?‬
‫קום, מר מונרו.‬
‫קום.‬
‫קום, עכשיו!‬
‫מר מונרו,‬
‫אתה עצור בחשד לרצח.‬
‫יש לך זכות לשמור על שתיקה.‬
‫כל דבר שתאמר ישמש נגדך בבית משפט.‬
‫יש לך זכות לעורך דין.‬ ‫אם אין ידך משגת…‬
‫אבא!‬
‫אל תזוזי.‬
‫יהיה בסדר. רק אבהיל אותו.‬
‫אבא!‬
‫לא!‬
‫נפגעת?‬
‫לא נראה לי.‬
‫זה קרה.‬
‫לא, ריי!‬
‫תניחו. תניחו את הנשק!‬
‫טוב…‬ ‫-עכשיו!‬
‫עכשיו!‬
‫תניחו את האקדחים ואת מכשירי הקשר‬ ‫ותרחיקו בבעיטה.‬
‫גם אתה!‬
‫אתה יודע שאתה דופק את עצמך, נכון?‬
‫תישאר שם.‬
‫טוב.‬
‫עכשיו…‬
‫כולם לעלות. כולם לצאת!‬
‫קדימה, צאו. עלו!‬
‫כולם לעלות!‬
‫אני יודעת שלא תפגע בי, ריי.‬
‫את חושבת שרצחתי את אשתי ואת הבת שלי.‬
‫אז מי את בשבילי?‬
‫עכשיו, זוזי.‬
‫קדימה!‬
‫קדימה. מסביב.‬
‫תפתחו את הדלת.‬
‫תיכנסו. כולם פנימה.‬
‫קדימה.‬
‫תני לי את הכרטיס המגנטי שלך.‬ ‫-ריי…‬
‫אם אתה חושב שהעובדה שראית את הכלב‬ ‫הופכת את הדברים שאתה מאמין בהם לאמיתיים,‬
‫אתה טועה.‬
‫או שאת טועה.‬
‫תני לי את הכרטיס.‬
‫טעות.‬
‫עוד נראה.‬
‫בן זונה!‬
‫אתה גמור!‬
‫אני בא אליכן.‬
‫- רפואה דחופה -‬
‫את עוד עם פיל, מרדיולוגיה?‬ ‫-לא…‬
‫איזה יום ארוך זה היה…‬
‫מטורף, מה?‬
‫אני מפחד לקחת את שלי בידיים.‬
‫מה יקרה אם הוא ייפול?‬
‫היא הראשונה שלך?‬
‫צר לי, מר מונרו. היא איננה.‬
‫שתיהן אינן.‬
‫זהו זה. קבע את שעת המוות.‬
‫צר לי, מר מונרו. הן אינן.‬
‫תעשה משהו.‬
‫- משרד אחיות -‬
‫- קירקברייד -‬
‫שים לב.‬
‫עזור לי.‬
‫תעזור לי, בבקשה.‬
‫הצילו…‬
‫דוקטור.‬
‫תירשם, בבקשה.‬
‫תודה. עבודה טובה.‬
‫נו כבר.‬
‫פשוט…‬
‫עצור.‬
‫פשוט עצור.‬
‫אני רק רוצה את המשפחה שלי,‬
‫ואני רוצה לחזור הביתה.‬
‫תפנה את הקנה הצידה, טוב?‬
‫טוב.‬
‫אקח אותך למשפחה שלך. בסדר?‬
‫הן למטה.‬
‫שלושים שניות מפה.‬
‫תן לי את המפתחות.‬
‫כן.‬
‫אני מקווה שתרגישי יותר טוב.‬
‫- אבר אנושי -‬
‫הגיעו כמה נפגעי ראש.‬
‫התנגשות חזיתית. נהג שיכור.‬
‫העיניים הכי יפות שראיתי בחיי.‬
‫תרצו לרשום את פרי לתרומת איברים?‬
‫לא.‬
‫אוכל לשכנע אתכם לשקול שוב?‬
‫אל תיגעו בה!‬
‫תתרחקו מהשולחן!‬
‫תניח את זה!‬
‫גב לקיר!‬
‫פרי.‬
‫פרי!‬
‫לא לזוז.‬
‫תוריד את המסכה.‬
‫תוריד אותה.‬
‫אתה מפלצת.‬
‫כולכם מפלצות.‬
‫ריי,‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫אל תדאגי. מצאתי אותך.‬
‫אתה לא צריך לעשות את זה.‬
‫ריי…‬
‫ג׳ו?‬
‫ג׳ו…‬
‫לא!‬
‫בואי.‬
‫חשבתם שתוכלו לבתר את המשפחה שלי?‬
‫חשבתם שתוכלו לבתר את הילדה שלי?‬
‫תניח את האקדח.‬
‫חבל שמישהו ייפגע.‬
‫אבא פה.‬
‫ריי, אתה מבולבל מאוד.‬
‫אני לא מפחד ממך.‬
‫ריי, אל תעשה את זה. בבקשה.‬
‫ריי…‬
‫הם סיממו אותנו.‬
‫אני יודע. תחזיקי את פרי.‬
‫ריי.‬
‫אתה לא רואה את המצב בבירור.‬
‫מעולם לא הרגשתי ברור יותר.‬
‫תחזיקו אותו!‬
‫פרופופול, 15 מ״ג.‬
‫ג׳ו.‬
‫את בסדר.‬
‫את בסדר!‬
‫- אבר אנושי -‬
‫את איתי.‬
‫עצור!‬
‫זוזו מהדרך.‬
‫מר מונרו, תקשיב לי.‬
‫אתה חייב להקשיב לי.‬
‫אנחנו לא יכולים להרשות לך לצאת מפה.‬
‫אתה זוכר אותי?‬
‫אני ד״ר ברוס וולק. זוכר?‬
‫אנחנו רק רוצים לעזור לך.‬ ‫אולי תניח את הנשק…‬
‫זין! שיט!‬
‫עשיתי את זה.‬
‫ירית בי!‬
‫עשיתי את זה.‬
‫כמעט הגענו.‬
‫הנה. שלא יהיה לכן קר.‬
‫אבא?‬
‫כן?‬
‫כבר הגענו הביתה?‬
‫בקרוב, חמודה.‬
‫בקרוב.‬
‫אתן בסדר?‬
‫עכשיו כן.‬
‫עדיין כואב לי ביד, אבא.‬
‫אולי שיר? זה ישפר את הרגשתך?‬
‫״אדום וצהוב וורוד וירוק‬
‫סגול וכתום וכחול‬
‫אני יכול לשיר קשת בענן‬
‫לשיר קשת בענן‬
‫לשיר קשת בענן בשבילך.״‬
‫אל תיגעו בה!‬
‫פרי!‬
‫ריי.‬
‫אתה לא רואה את המצב בבירור.‬
‫את איתי.‬
‫אתה לא חושב בבירור.‬
‫- אבר אנושי -‬
‫אתה מבולבל מאוד.‬
‫עצור!‬
‫אתה מבולבל מאוד.‬
‫המוח, ריי.‬
‫לא!‬
‫הוא מסוגל לעתים ליצור מציאות חלופית,‬
‫מציאות כוזבת,‬
‫כדי לגונן על עצמו מפני טראומה.‬
‫מפני הדברים שמפחידים אותנו.‬
‫מפני הזוועות שאנחנו לא מסוגלים לדמיין.‬
‫אבא!‬
‫היא בסדר…‬
‫אבא!‬
‫היא בסדר.‬
‫״לשיר קשת בענן‬
‫לשיר קשת בענן בשבילך.״‬
‫איך היה?‬
‫טוב.‬
‫בוא ניסע הביתה.‬
‫עברית: יניב אידלשטיין ‬