NETFLIX PRESENTERAR
Jättefint!
Kan du ställa dig lite så här?
Jättebra. Stå stilla nu!
-Jag måste svara. -Du lovade!
-Det är jobbet. -Det är en tradition!
Det är augusti. Varför har vi så bråttom?
Julkorten ska skickas i början av december,
-och Luke börjar på college imorgon. -Ni kan photoshoppa in mig.
Perfekt! Stå stilla.
Le stort!
Jättefint. Titta hit.
-Perfekt. -Är vi klara?
Ja, nu är vi det.
Jag sitter i bilen. Kan du vänta lite?
-Vad heter Nelsons fru igen? -Terry. Lola pluggar juridik,
och Jake är nygift.
Är Lola advokat och Jake nygift?
Ha det så bra!
Nu är stunden kommen. Imorgon flyttar din son hemifrån!
Ja, nu när Luke flyttar kanske jag kan börja jobba igen.
Du gillar ju veterinäryrket, men varför börja jobba igen?
-Vad ska jag annars göra? -Det du gör nu.
Jag äter ju bara lunch.
-Skål för oss. -Fruarna som lunchar.
-Tack.
-Säg aldrig så igen! -Äsch då...
Jag ska bara hämta det sista.
-Tog du med tandborsten? -Ja, och tandkräm också.
-Tack för att jag får köra honom. -Ni har säkert mycket att prata om.
-Ni kör väl försiktigt? -Jadå.
-Är du redo? -Japp! Vi drar nu.
-Du lovade. -En sista gång i så fall.
Det är det verkligen inte!
Du är så lång.
Det kommer att bli bra.
Minns du att du sa att jag kan bli astronaut eller president?
-Det kan jag inte om jag stannar här. -Föräldrar säger så till sina barn.
Kom igen! Han måste komma iväg innan det blir mörkt.
Älskar dig.
31 AUGUSTI 2019
Med bra betyg får du praktik på byrån nästa sommar.
Absolut.
-Vi videochattar väl varje dag? -Varje vecka. Älskar er!
-Glöm inte att äta. -Jag ska äta, andas och klä mig varmt.
-Du behöver inte oroa dig. Jag klarar mig. -Det vet jag väl,
-men jag älskar dig så. -Jag älskar dig också.
Hej då.
Och så var...
...det bara vi kvar. Du...
Jag har ett förslag.
Eftersom det bara är vi kvar...
Vi har inte umgåtts så mycket och det är lite knaggligt mellan oss,
så jag har bokat en andra smekmånad.
-Kate... -Till Afrika!
Jag ville vänta tills Luke hade åkt för att inte göra honom upprörd.
Vadå? Är du sjuk?
Nej.
Är du lycklig?
-Jag är inte...olycklig. -Det är inte samma sak.
-Man kan inte vara lycklig jämt. -Jag älskar inte dig längre.
Du känner förmodligen likadant.
Jag tänkte flytta ut.
-Va? -Jag kommer bo på The Carlyle.
Nu förstår jag inte.
-Har du ihop det med nån annan? -Nej.
-Lämnar du mig, utan ens en diskussion? -Vi har haft många fina år.
I det långa loppet förstår du att det blir bäst så här.
Jag låter hämta mina saker.
KLÄDER BORTSKÄNKES
PASSAGERARNAS FÖRNAMN/EFTERNAMN
EN RESEGUIDE TILL ZAMBIA
ANKOMSTER
Var är mr Conrad?
-Det blir bara jag. -Då går vi.
Tack.
-Tack. -Tack.
AFRIKAS SPRÅK
Varsågod.
-Vad är det? -Middag för två.
Det ingår i måltidspaketet.
Kan jag få en till?
-Javisst, ma'am. -Tack.
-Tjena, snygging. Läget? -Välkommen tillbaka, Derek.
-Det vanliga? -Rafi! Ja, tack.
-Redo för poker? -Om du spelar med kontanter.
-Duger inte skuldebreven? -Du vet redan svaret på den frågan.
Tack.
Pluggar du?
-Så semestrar man inte. -Jag gillar att vara förberedd.
Äter du ensam?
Ja.
Så bra. Då är du i gott sällskap.
Får jag gissa?
-LA? -Nej.
-New York? -Ja.
-Jag visste det. -Vad ska det betyda?
Du är bara väldigt...
...tjusig.
Jaha, tack...antar jag.
Jaha, mr och mrs Conrad...
Faktiskt inte.
-Jag antar att mr Conrad inte kommer. -Nej, precis.
-Jetlaggad? -Nej.
-Affärssamtal? -Nej.
Har han ramlat ner i en brunn?
Vill du veta var han är?
För två dar sen sa han att äktenskapet var över.
För två timmar sen kom jag hit för att fira vår andra smekmånad ensam.
Om två veckor träffar jag en jurist
för att få tillbaka de 20 år som jag tagit hand om honom och vår son,
underhållit hans klienter och blivit en fru som lunchar.
Vill du veta nåt mer?
Ska du äta all den där maten?
Tack!
Du har tappat förmågan, kompis.
-Tack. -Tack själv, ma'am.
-Ska du också följa med? -Ja.
-Skulle det inte vara... -En lyxig safari för två.
Inklusive flygtransport.
-Du är piloten. -Det stämmer.
-Vem är Kirk? -Som i kaptenen Kirk.
Från Star Trek.
Vi reser modigt dit inga turister har rest förut.
Derek Holliston, med två L om du vill framföra ett klagomål.
-Okej. -Då så, mrs Conrad.
-Ms Conrad. -Kate går också bra.
Kate.
-Kort för Katherine? -Nej, bara Kate.
-Uppkallas inte flygplan efter kvinnor? -Efter en kvinna man älskar, ja.
När jag fick det hette hon Kira, så jag målade bara över en bokstav.
Det tar 40 minuter till stugan, men låt inte den benämningen lura dig.
Egentligen är det femstjärnig lyx.
Cessna Mike India Alfa begär att få starta från startbana 35.
Klart för start.
Under oss har vi Afrikas äldsta viltreservat
där de fem stora lever:
lejon, leopard, noshörning, buffel och elefant.
Bufflar klockan två.
Enligt vissa är buffeln farligast, men det stämmer inte.
Vilka är det, då?
Vi är det.
Jag ska bara göra ett kort stopp.
Ett stopp? Var då?
-Vad gör vi här? -Du får stanna i planet.
-Men tänk om du inte kommer tillbaka. -Det gör jag.
-Derek här. Hör ni mig? -Ja.
En ensam elefantunge sydväst om N'goma. Vi är norrut från planet. Skicka en bil.
Vad har hänt?
Tjuvjägare har dödat modern för hennes elfenben.
Om vi inte hjälper ungen är han död inom två dar.
-Ta av dig skjortan. -Va?
Hjälper du till eller inte?
Nu vill jag att du pratar med och försöker uppehålla honom.
Hej på dig!
Det är ingen fara.
Ta det bara lugnt. Allt kommer att ordna sig.
Du är så modig. Var inte rädd. Allt ordnar sig.
Det kommer att bli bra.
Jag lägger ner honom så att han inte attackerar.
-Jag kan hjälpa dig. -Det behövs inte.
Jag lugnar ner honom. Det finns vatten i ryggsäcken.
Så ja...
Varsågod.
Drick upp, vännen.
Häll vatten på öronen så vet han att vi vill hjälpa honom.
Allt det här för elfenben?
Ingen behöver elfenben förutom elefanterna.
Försiktigt!
-Försiktigt! -Lyft upp!
Mår han bra? Vad gör ni med honom nu?
Vi ser till att han får återhämta sig.
Vi hade otur med den förra, men han verkar vara i bättre form.
Då är det dags att åka till stugan.
Du sippar på en martini innan solnedgången.
Jag följer med.
Jag förstår att det är känslosamt, men det finns inget du kan göra.
Fast...jag är veterinär!
Jag jobbade främst med hundar och katter, men jag hjälper gärna till.
-Vad vet du om elefanter? -Nästan inget alls.
-Jonathan. -Kate.
Det var oväntat.
Det är ingen fara, lille vän!
Eller hur?
LILAYIS ELEFANTRESERVAT – FÖR FÖRÄLDRALÖSA ELEFANTUNGAR
Rakt fram!
-Kommer han att bli bra? -Just nu är han i chocktillstånd.
-Vad kan jag göra? -Han måste få vätska och hålla sig varm.
Okej.
Den här ska in i hans öra.
-Här har du tejp. -Okej.
Så ja.
-Ska jag öppna? -Ja, gör det.
Okej.
-Funkar det? -Ja.
Om han inte är uppe på benen imorgon så är det nog lönlöst.
Vi försöker imitera flocklivet. En vårdare tar hand om varje unge,
men vi byter ofta så att de inte tyr sig till en enda person och vice versa.
När elefanterna ska lämna oss tillbringar de nätterna här.
I sin egen takt, vilket kan vara flera år, vänjer de sig vid livet i det fria.
Och här bor vi, men de flesta föredrar att sova med elefanterna.
Hur reagerar äldre elefanter på de ungar som ni räddar?
Jag ska visa dig.
Kalama! Olare!
Chuma!
Just nu har vi tre ungar, fyra tonåringar och tre vuxna här.
Säg hej till dr Kate!
-Hej! -Hej!
Bwanji!
Det där är Chuma. Hon kommer att bli flockens matriark.
Kom igen nu, Chuma!
Hon är väldigt nyfiken och bossig.
Du har New York i dig!
Elefanter delar våra känslor. De har ett sinne för humor och familjen.
Barnen vill ha uppmärksamhet och tonåringarna gör revolt.
-Vi måste gå nu. De små ska få mat. -Okej!
Här är det.
Ungarna får äta utan de vuxna.
Kasewe räddade vi förra veckan.
-Det där är Multisani. -Men Gud! Det är helt otroligt.
Han är den äldsta ungen och väldigt krävande.
Vad sägs om lite vila? Följ efter mig.
Tältet i ena änden är ditt. Vi äter i boman.
Hej, New York.
Förlåt! Jonathan sa att tältet i änden var mitt.
I andra änden. Det här är mitt tält.
-Menar du att du bor här permanent? -Ja. Turisterna bekostar planet.
Din väska står i ditt tält. Ursäkta röran. Jag viker inte så bra.
Den öppnades när jag slängde den på sängen.
-Gick du igenom mina grejer? -Nej.
-Du behöver dock inte högklackat här. -Visst...
Stäng blixtlåset. Jag vill inte ha fler besök.
-Jag kommer inte tillbaka! -Av babianerna.
Absolut inte. Hälsa honom att Leslie Van Der Mere-Jones har ringt!
Hej.
INGEN SERVICE
-Hej! -Hej.
-Vilka fina! -Ta en tallrik.
-Jättegott! -Vad bra. Det blir samma mat imorgon.
Och i övermorgon och i överövermorgon, om du stannar.
Varför slutade du?
-Med vadå? -Veterinäryrket.
Jag vet inte. Det var inte tanken, men...
...ibland kommer livet i vägen.
Du försörjde din man under skoltiden, hjälpte honom att starta företag,
uppfostrade ert barn och sen lämnade han dig?
-Har jag sagt det? -Ja, och nåt om fruar som lunchar.
Du vet, elefanter...
De ser in i själen. Därför blir de inte lika överraskade.
Man får inte bara veta en dag att man inte längre är älskad.
Tydligen...
-...är jag med fel art. -Det är vi väl alla?
-Får jag den där? -Varsågod.
-Ska inte kaffe smaka gott i Afrika? -Jo, men inte det där.
-Första gången på södra halvklotet? -Ja.
-Där är Sirius, Canopus... -Alfa Centauri.
-Från reseguiden? -Referensbok för amatörastronomer.
Vi har ett teleskop där hemma.
Luke gillade det innan han upptäckte musiken.
-Hur långt bort var det? -Cirka fem kilometer.
-Varför kommer de inte hit? -Nattvakten stoppar dem.
Då så.
-God natt, New York. -God natt.
Kvällspromenad?
-Är du överallt? -Det är min tur att vakta ungarna.
Jag var orolig för honom.
Lägg dig till rätta.
Gå inte ut ensam nästa gång. Det är farligt.
Inte jättefarligt, men ganska farligt...
...för turister.
Tack, antar jag.
Du är uppe.
Du är uppe!
Du gör mig till den lyckligaste kvinnan i världen!
Tack! Det hör jag ofta.
Tack!
-Titta här! -Välkommen, lillen.
Det behövs mer mjölk.
-Sexton liter om dan. -Oj!
Derek, glöm inte den privata guideturen idag.
Jag är på väg.
-Ta hand om min elefant. -Vår elefant!
Han är jättehungrig. Vad fin han är!
Kul att du är uppe på fötter, unge man.
Du verkar föra tur med dig.
-Tack, Oscar. -Jag har inte gjort nåt.
Kalven håller nog inte med.
Den här bebisen är mycket större än vad min var.
-Har du barn? -Ja, en son.
Då får han heta Manu.
-Manu? -Det betyder den andra sonen.
Jag hoppas att du gillar ditt namn!
-Hur länge har du levt med dem? -Egentligen hela livet.
Jag växte upp på reservatet. Och Derek flyttade hit när han var 16.
Våra pappor vaktade vilt ihop. Han är som en irriterande brorsa.
-Jag skulle vilja stanna. -Ja, förstås, dr Kate.
Ingen kallar mig för det.
-Är det inte din titel? -Jo.
Veterinären kommer hit en gång i månaden om vi har tur.
-Därför blir du dr Kate. -Okej!
God morgon, Manu!
Ja, jag vet att du är hungrig. Jag ska hämta lite mjölk.
-God morgon, Jonathan! -God morgon.
-Jag tar över nu. -Okej.
-Jag kan stanna lite till. -Helst inte. Han får inte börja sakna dig.
-Du åker ju imorgon. -Imorgon?
-Ditt flyg går väl den 28 september? -Ja. Är det imorgon?
Tiden går snabbt här.
-Kollar du igenom dina semesterbilder? -Nej.
Förra julen?
Den här julen. Det skulle bli vårt julkort.
-Då förstår jag den arrangerade glamouren. -Är du konstkritiker nu?
Jag har tänkt på en sak. Eftersom du åker snart
och inte fick din femstjärniga safari så kan jag ta med dig ut på en.
Möjligtvis med några färre stjärnor.
Hur många i så fall? Tre?
Snarare två, men med ett femstjärnigt värde!
Det går väl bra.
Fint, va?
Då var vi framme.
Det är så vackert!
Det är du som är konstnären! De är jättefina.
Tack. Det hindrar mig från att hitta på nåt dumt.
Jag brukar måla här ibland.
Och ibland brukar jag bara vara.
Är du förälskad?
I Afrika.
När...
...de föräldralösa ungarna är gamla nog börjar de umgås med den vilda flocken.
De kanske sover här ute en natt eller två.
-Som att sova hos en kompis? -Ja, ungefär så.
Chuma brukar vara här ofta.
Till slut väljer hon att stanna, och då är hon en vild elefant igen.
-Känns det inte sorgligt? -Jo förut, men de ska leva i det vilda.
Ingen tycker om att barnen flyttar hemifrån.
Min son har börjat på college.
Där är det vilt.
Han bor på ett elevhem i nästa delstat, men det är absolut vilt.
De är en del av oss även när vi inte är med dem.
Och vi är en del av dem.
-Ville du ha barn? -Ja, men det var inte menat att bli så.
-Hur länge har du varit skild? -Hon dog faktiskt.
-Jag beklagar. -Ingen fara. Det var för 15 år sen.
Det var ett annat liv.
Hon ägde ett galleri i stan.
När hon blev sjuk och dog...
...flyttade jag hit igen.
Är det inte lustigt?
När man gifter sig tänker man att framtiden är säkrad.
Vi vet så lite.
När jag kommer hem nu har jag ingen aning om vad jag ska göra.
Du kanske gör det här.
-Firar en andra smekmånad med mig själv? -Vad går upp emot det?
WIFI-SURFPUNKT
-Hej, Luke! Ser du mig? -Hej, mamma! Hur mår du?
-Bara bra! Hur mår du? Hur är skolan? -Toppen!
-Hur är safarin? -Så fin!
-Var är du? -Jag gjorde en liten avstickare.
-Här finns det massor av vilda djur! -Här också.
Lång pass!
Då så! Till sist serveras det...
...chapati med tomater och getost,
även kallat en tunn och knaprig New York-pizza.
Jag vill också vara en fru som lunchar.
Jag skulle vilja tacka er allihop.
De här veckorna har betytt mer för mig än vad ni kan ana.
Precis som elefanter så kommer kvinnor ihåg allt.
Även när jag är långt härifrån...
...ska ni veta att jag aldrig kommer att glömma er.
-Har du ett teleskop på 15:e våningen? -Ja.
-Vad kan du se? -Flimret från miljontals tv-apparater.
-Låter spännande. -Ja.
-Jag vill visa dig en sak. -Ditt tält har jag redan sett.
Det finns mer än så att se.
Hemma kan du se alla tv-apparater i ditt teleskop, men här...
-...kan du se nåt annat. -Okej...
Häftigt, va?
Det är helt fantastiskt.
Knack knack, Derek!
Detta är Leslie Van Der Mere-Jones.
Hon jobbar för stiftelsen som finansierar oss.
Vi har setts.
Detta är Kate.
-Det är... -Turisten som fortfarande är kvar.
-Det finns så mycket att se. -Ja, tydligen.
Det är sent. Jag ska gå till mitt tält nu.
-Jag går med dig. -Jag hittar!
Jag kan vänta.
-Jag är ledsen. -Tänk att hon har fem efternamn.
-Det är komplicerat. -Ditt tält är poppis.
-Vänta nu... -Det är lugnt.
Jag borde ha förlitat mig på det första intrycket.
Vilket var?
Du är inte medveten om att du känner dig ensam. Därför använder du din charm
för att få vad du behöver för stunden utan att bry dig om andra.
Bra snack.
Hej, Manu!
Jag älskar dig också!
-Nån vill visst inte att du åker. -Eller hur?
Det är så det börjar.
Hur lång tid tar det att packa?
Hon stannar.
-Va? -Hon är förälskad.
-Sa hon det? -Tro inget. Inte i dig.
Han har en grå snabel, väger 275 kg och dricker för mycket.
Det var väl oväntat.
Hej, Luke. Vi har redan videochattat mer än vad vi kom överens om.
Därför skriver jag istället ett mejl för att berätta
att jag tänker stanna här lite längre. Jag älskar dig! Hälsningar från mamma.
TRE MÅNADER SENARE
20 DECEMBER 2019
Hej, Oscar.
Hej, vännen.
Hej, lillen!
Hur mår du? Är du redo att bli undersökt?
Så bra!
Kom igen, det är jul! Snart är våra familjer här. Ryck upp dig!
-Hej, Jonathan. -Dr Kate.
-Är familjen här än? -Inte än.
Jag kan garantera dig att du hör när de kommer.
-Det ska bli kul att träffa dem. -En dag kanske vi får träffa din familj.
Det vore trevligt, men min son bor på college i år.
Du kanske inte får fira jul med din familj i år,
-men du är en del av vår familj nu. -Tack.
Hej, min lilla prinsessa!
-Pappa! -Hur mår du?
-Hälsa på farbror Derek. -Farbror Derek!
Vad stora ni har blivit!
Du är en riktig bjässe!
Jag är för tung.
I jämförelse med elefanter är du som en kanin!
Dr Kate, detta är min fru Aliyah.
-Jonathan har skrivit mycket om dig. -Det är så kul att träffas.
Är det dr Kate?
-Jag heter Lulu. Detta är min syster Nia. -God jul, dr Kate!
Ni är så gulliga. Vill ni ha lite godis?
-Derek! -Kul att se dig. Hur mår du?
-Bra, och du? -Bara bra.
Nu får du titta.
Det där måste vara ett tält. Och där är en noshörning.
-Vad är det? -Ett vårtsvin!
-Vilka är det? -Det där är du, och det farbror Derek.
Jaha. De är jättefina, men det finns ett problem.
Ska den där snyggingen vara jag?
-Varför saknar han en hand? -Det är en hemlighet!
Jag har ett paket till dig...från dig.
Det är egentligen inte till mig. Jo, till viss del möjligen...
Den kommer att uppskattas.
-Du har visst gjort det förut. -Två gånger om dan de senaste 20 åren.
Det blir 14 000 koppar.
Du kan räkna också.
Tack för kaffet!
Du har fått brev från nån byrå.
-Har du läst det också? -Nej, kuvertet var för tjockt.
Det verkar inte vara ett julkort.
SKILSMÄSSOANSÖKAN
Han har ansökt om skilsmässa.
Jag beklagar.
Jag går till min elefant.
Vår elefant.
Han klarar sig bra.
Jag ville skaffa fler husdjur, men Drew ville inte få hår på kläderna.
Jag borde ha anat det, men...
-Det är bara förändring. -Utan förändring, inga fjärilar.
-Vem sa det? -Nån borde ha sagt det.
Du...
-Det kommer att ordna sig. -Tror du det?
Jag måste titta till kakorna.
Vad är det?
-Det är juletider. -Absolut.
Juletider...
Vad har hänt?
-Manu är borta. -Va?
Chuma måste ha öppnat grinden. Hon och Manu letar säkert efter flocken.
Han som är så ung.
-Jag flyger och letar i ottan. -Nej, vi måste göra det nu.
Inte på natten.
Chuma tar hand om honom.
-De har varandra. -Det vet du inte!
Ibland får man låta dem vara. Det är deras värld.
Han är bara barnet. Vad som helst kan hända.
-Okej, kom. -Menar du det?
-Varför stannar du här? -Det är nog bäst om vi sover lite.
-Här? -Det funkar väl?
-Ska vi inte fortsätta leta? -Jo, imorgon bitti.
En gång tappade jag bort Luke i ett köpcentrum vid jul.
Men du hittade honom.
-Det löste sig. -Ja, men det fanns inga tjuvjägare där.
Vi kommer att hitta dem.
-Är du säker på det? -Ja.
Se till att få lite sömn nu.
LILAYIS ELEFANTRESERVAT
Herregud!
Roi?
Roi!
God jul, gamle vän!
Du har visst lagt på dig några hundra kilo i runda slängar.
Han var liten när vi hittade honom. Vi trodde inte att han skulle klara sig.
Hur länge har du känt honom?
Vad säger du, Roi? Nio eller tio år?
En gång dök en elefant fram ur buskarna och hälsade på Jonathans pappa.
De hade inte sett varann på 37 år.
Då så, kompis. Vi ses!
Hej då! Det var kul att träffas. Hoppas vi ses igen.
Goda nyheter, Derek! Parkvakterna har hittat dem.
-De är vid dammen söder om Kadma. -Jag är på väg.
Där!
Elefanterna!
Det kallar jag för en god jul.
Jag behöver dig för en transport. Bege dig hit.
Uppfattat.
Plikten kallar.
-Vad gott det luktar! -Ingen jul i Afrika utan getgryta.
Hemligheten...
-Paprikorna. -De ger både färg och smak.
Vet du, Kate...
Alla vet att en man inte kan motstå en god getgryta.
Jag har hört att din vän Derek älskar just det.
Han och jag...är bara vänner.
Jag menar det!
Dr Kate! Derek behöver dig där ute.
-Har det hänt nåt? -Han mår bara bra, men det är viktigt.
Ursäkta mig.
Jag har med mig nåt som höjer julstämningen.
Har du?
-God jul, mamma! -Luke!
-Jag förstår knappt att du är här! -Jag ville bara se att du klär dig varmt.
-Det här är Luke! -Trevligt att träffa dr Kates första son.
-Dr Kate? Jag är hennes enda son. -Människoson, ja.
-Vad gör du här? -Pappa köpte biljetten.
-Gjorde han? Musikfestivalen, då? -Vi fick ställa in. Tentorna kom i vägen.
Vad synd.
Jag tar med det här till tältet. En hand på ratten nästa gång du flyger!
-Lät du honom flyga? -Och han kraschade inte.
Säg att han skojar.
Jag fick dra i några spakar. Han verkar snäll.
Är du redo?
Då så...
-Det här är Multisani. -Oj!
Och här är Makaliwa.
Och den där borta ville jag kalla för Sadie.
-Ja, hon liknar mormor. -Visst?
-Varsågod. -Tack!
Det var länge sen...
-Vadå? -Du släppte in nån på livet.
Här har jag lärt mig att inte fästa sig vid andra.
-Allt behöver inte sluta illa. -Nej, det har inte ens börjat på riktigt.
Hon har inte åkt än.
Men det ska hon. Det gör de alltid.
Ska vi ta ett julkort tillsammans?
Ställ er tillsammans.
Kom igen nu!
På tre säger ni god jul, okej?
Är ni klara? Tryck ihop er!
Ett...två...tre!
God jul!
Det här blir nog nästa års julkort.
-Det är bättre än det från augusti. -Helt klart.
Vad snällt att din pappa flög hit dig.
-Hur mår han? -Helt okej, antar jag.
Han bor nära kontoret.
Hur firar han jul?
Det vanliga. Jobbar, smickrar kunder och annat skoj.
Jag förstår att du inte vill åka tillbaka.
-Det ska jag, gubben! -Det är lugnt.
-Du och pappa gillade inte samma saker. -Jo, dig.
Jag är förvånad att ni höll ihop så länge.
-Var det så hemskt? -Nej, inte hemskt, men...
Kommer du ihåg gatuhunden som pappa tvingade oss att ge bort?
Den här gången får du behålla honom, fast i form av en elefant.
Vad målar du?
En ren.
-En ren? -Ja, som i Comet, Cupid och Blixen.
Jag brukar inte visa mina skisser.
-Förrän du är klar. -Ofta trots att jag är klar.
Varsågod.
Okej.
Renen heter Blitzen, inte Blixen.
-Gör den? -Ja.
Rudolf, Dasher, Dancer,
Prancer, Vixen, Comet, Cupid, Donner och Blitzen.
-Lär sig veterinärer det? -Ja, i den avancerade kursen.
God jul!
-Vad är det? -Äggtoddy.
Afrikansk äggtoddy.
-Eller whisky. -Det kallas visst för det.
Jag gillar din grabb.
Det säger jag inte ofta om andra människor.
-Det har jag märkt. -Eftersom det är jul och allt
ska du veta att det inte har varit så hemskt att ha dig här.
Du är inte så hemsk som jag först trodde att du var.
Tack för komplimangen.
Ser du vad det är?
-Vadå? -En mistel.
-Det är det absolut inte. -Jo, en afrikansk mistel.
Även i Afrika firar man samma misteltraditioner som alla andra.
Kanske nästa år.
-Du hittar mig här då. -Okej.
-God natt. -God natt, New York.
Hur går det i skolan?
Det är alltid jobbigt första året. Det blir bättre sen.
-Jag antar det. -Hur mår Olivia?
-Din flickvän! -Just, ja.
Det är tufft med avståndet.
-Jag vill inte snoka, men... -Mamma, snälla...
-Säg att det där inte är vad jag tror. -Jo, självklart!
Hur ska jag annars mäta en elefant?
Ge mig en kram.
-Jag är så glad att ha dig här. -Detsamma.
Det är världens bästa julklapp.
WIFI-SURFPUNKT
-Hej! Julhandlar du fortfarande? -Vad annars?
Jag ska äta jullunch med Tabitha. Varför är du inte här?
Jag står inte ut med en tom lägenhet under jul.
-Kommer inte Luke hem? -Nu ska du få höra.
Han är här! Han överraskade mig igår.
-Är det sant? -I år blir det jul i Afrika.
Vad innebär det?
Jag kan inte tala för hela Afrika, men här på reservatet
firar man hela veckan, och helt utan att julhandla!
-Julklappar, då? -Hemmagjorda.
Låter fruktansvärt.
-Du kommer väl hem? -Ja, självklart.
-När då? -Vet du vad man brukar säga här?
Man säger: "När tiden är inne."
Oj! Nu börjar jag verkligen bli orolig.
Jul i Afrika.
-Tiden går så sakta här. -Jag är stolt över dig, mamma.
Tack, gubben! Jag är stolt över dig också.
Jag hoppas att du känner likadant efter att jag har sagt det här.
-Vadå? -Det gäller skolan.
-Jag vill inte plugga företagsekonomi. -Det gör inget.
-Vad vill du läsa istället? -Nej, det är inte det.
Jag tänker hoppa av.
-Va? -College är bara slöseri med tid.
Min passion är att skapa musik.
-Jag har inte sagt nåt till pappa än. -Du kan inte bara hoppa av, gubben.
Du åkte till Afrika utan returbiljett och blev lycklig!
Det är inte samma sak.
Jag tänker inte vänta i 20 år på att göra det jag vill.
-Du lämnade festen. -Min son förstörde julstämningen.
Han åker imorgon. Vänta med att sakna honom till dess.
Han berättade att han tänker hoppa av skolan,
spela i sitt band, flytta in med kompisar och skriva låtar på Starbucks.
-Det var väl så Beatles började? -Vad vet du? Du har inga barn.
Förlåt. Jag är på dåligt humör. Jag går och lägger mig istället.
Vi ses imorgon.
-Tänk nu på vad jag har sagt. -Jag kommer inte att ändra mig.
-Älskar dig. -Jag älskar dig också.
-Jag messar när jag landar. -Okej.
Oroa dig inte.
-Jag ska flyga försiktigt. -Det hoppas jag.
-Hej! Jag ville bara titta till dig. -Kom in du.
Du borde inte oroa dig för Luke. Det kommer att gå bra för honom.
Men jag känner skuldkänslor.
Jag borde ha varit där för honom. Istället var jag här.
-Är det dags? -Tanken var inte att stanna så länge.
Man kan inte fly för alltid, har jag hört.
-Jag... -Ja, du kommer att sakna mig.
Jag tänkte inte säga det.
-Kommer du inte sakna mig? -Lägg av!
Jag kommer att sakna dig...
...mycket.
Hej.
God jul.
Jag tänkte ge dig en julklapp, men nu tvekar jag.
Du brukar ju bara måla av landskap.
Jag ville prova på nåt annat.
Hur går det?
Hon ska åka.
Inte så bra alltså.
Man åker hit för att träffa djuren, men sen åker man hem. Det vet du väl?
Följ med mig till Kapstaden tills julen är över.
Det som har varit mellan oss...
Det är över.
Förlåt.
Jag måste tyvärr meddela att styrelsen drar in stödet efter nyår.
Säg inte så. Det handlar inte om oss, det handlar om elefanterna.
Jag skiter i elefanterna.
Då så.
Jonathan skjutsar dig.
-Ska du inte... -Jag ska flyga några turister.
Okej.
Hoppas du är snäll mot dem. Man vet aldrig hur det slutar.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Det är nog för första gången.
Vi kan videochatta.
Jag gillar inte videosamtal.
Okej.
Du, New York...
Du hittar mig alltid här.
I tältet i änden.
I andra änden.
Det här var inte direkt oväntat.
Vad gör du?
-Målar. -Jaha.
-Har Leslie hört av sig? -Nej. Hon ringer inte upp.
Jag funderar på att flyga dit och se om styrelsen kan ändra sig.
Minns du vad som hände senast?
Jag ska tänka på vad jag säger...den här gången.
Jag älskar djur, och jag saknar att jobba med dem.
Elefanter? Det var lite annorlunda.
Ni kanske inte jobbar med så många elefanter,
men jag har också erfarenhet av antiloper, noshörningar och babianer.
-När kan du börja? -Vad sägs om nu?
-Välkommen i gänget, Kate! -Tack. Säg gärna dr Kate.
Tänk på saken! Du får både en examen och gör nåt som du tycker är roligt.
-Det är inte riktigt vad jag tänkte mig. -Det är bra för musikkarriären också!
-Det är mycket att tänka på. -Det förstår jag.
-Får jag sova på saken? -Ja, självklart. Nu äter vi lunch.
-En musikexamen? -Det är den perfekta lösningen.
Då får han göra nåt som han älskar.
Accepterar du att vår son blir...
-...musiker? -Det är hans passion!
När ska han annars hinna prova på det? När han är 50 och avskyr sitt jobb?
Drew...
Han kommer inte att bli som du. Han måste få vara sig själv.
Visst.
-Menar du det? -Ja.
Tack.
Berätta en sak bara. I Afrika...
Träffade du nån där?
Ja.
Mig själv.
Fem, fyra, tre, två, ett...
Gott nytt år!
-Dr Kate! -Hej!
-Jag lovade att inte oroa mig... -Elefanterna mår bra!
Så bra. Hur mår du och alla andra?
Inte lika bra, tyvärr. Derek...
Derek bad mig att inte säga nåt, men...
-Vad har hänt? -Vi har problem.
Derek har fått tillfälligt stöd av en annan stiftelse,
men om vi inte hittar nåt mer långsiktigt...
...får vi lägga ner efter juni.
Nej! Så får det inte bli!
FÖR FÖRÄLDRALÖSA ELEFANTUNGAR
Du har post.
-Vi verkar inte behöva stiftelsen. -Inte på väldigt länge.
Vi klarar oss åtminstone till jul.
FRÅN FRUARNA SOM LUNCHAR
Hur mår ni?
Vad har du här, då? En tagg?
Nej, det är visst en diamant! Är det ingen som har saknat den?
King Charles behöver rengöra tänderna. Och så är Missy här.
Det är ju tredje gången den här veckan!
-Hej igen! -Hej.
-Värst vilken fin tröja! -Tack.
-Vad behöver ni idag? -Nagelklippning.
-En mani-pedi! -Och lite mer antidepp.
GLÖM INTE ATT FÖRSÄKRA DITT HUSDJUR!
Doktorn? Kan vi gå in?
Ett ögonblick bara. Det går snabbt!
5 JULI 2020
-Gör vi så nu för tiden? -Det funkar väl. Elefanterna gillar det.
-Skulle en flaska muntra upp dig också? -Det behövs inte.
-Jag åker till stan. Behöver du nåt? -Gärna kaffebönor.
Det ska bli.
-Rafi! -Derek.
-Blir det poker ikväll? -Tyvärr inte.
Jag ska skjutsa några turister imorgon bitti.
Varsågod.
-Smaklig måltid. -Vad ska det betyda?
Damen bjuder.
För två veckor sen sålde jag lägenheten. För två dar sen köpte jag en enkelbiljett.
För två minuter sen kom jag hit efter en lång resa.
Hoppas du är redo för en till.
FEM MÅNADER SENARE
LUKE, TACK FÖR BRÖLLOPET OCH FÖR ATT DU FINNS I VÅRA LIV.
Redo?
-Nej. -Det kommer att gå bra.
Jag kommer verkligen att sakna dig, Manu. Jag ska tänka på dig varje dag.
Du behöver inte vara rädd där ute. Det kommer att gå bra.
Du är så smart, stark och modig.
Hör du det?
Gå du.
Gå nu! Gå och lev ditt liv.
Gör nåt med ditt liv.
-Ska jag bara låta honom gå? -Ja.
-Kommer han att komma ihåg oss? -Ja, självklart.
Han är en elefant.
Kom nu, New York. Det är dags att åka hem.
ANTALET VILDA ELEFANTER HAR MINSKAT MED 62 PROCENT UNDER DET SENASTE ÅRTIONDET
STÖTTA ARBETET MED ATT BEVARA ARTEN FÖR ATT RÄDDA DE FANTASTISKA DJUREN
Undertexter: Viktor Hessel