‫כולם מכירים את העיר שלא הולכת לישון.‬
‫מה באשר לאמהות שלא ישנות‬
‫כי הבנים שלהן עברו לעיר ‬ ‫ולעולם לא מתקשרים הביתה?‬
‫זהו סיפור על שלוש אמהות כאלה ‬ ‫ועל שלושת בניהן.‬
‫עצור את המונית!‬
‫תראו לאן הגענו.‬
‫אתם אידיוטים גמורים.‬
‫הגיע הזמן, דניאל.‬ ‫-אני יודע. אני עדיין מתלבט.‬
‫כבר החלטת. קנית טבעת.‬
‫אתה מתארס!‬ ‫-כן.‬
‫ברגע זה?‬ ‫-מדהים, לא?‬
‫לא אציע לארין להתחתן ככה, שיכור עם בחורות.‬
‫בלי להעליב.‬ ‫-כלומר...‬
‫נלך למאט.‬ ‫-די, אני מת עליך, אבל צא מהאוטו.‬
‫קדימה.‬ ‫-ביי.‬
‫קדימה.‬
‫שמע...‬
‫אתה מאושר עם ארין.‬
‫מאושר יותר משראיתי אותך מאז...‬
‫כיתה ו"ו.‬
‫אחי! זוכר שאמרת שתגמור את הספר הראשון‬
‫לפני סוף השנה, לפני שלושה סופי-שנה?‬
‫שיחת עידוד גרועה.‬ ‫-אלה עובדות.‬
‫היא חתיכה ואני אציע לה בסוף.‬
‫זה עידוד מוצלח יותר.‬
‫ארין!‬ ‫-בסדר.‬
‫מותק! ארין!‬
‫זו, שתדע,‬
‫הסיבה שאנחנו כבר לא מבלים יחד.‬ ‫-תקשיב לי.‬
‫זה הולך להיות רומנטי.‬
‫זה הסיפור שהיא תספר לנכדים.‬
‫היא תגיד, "בלילה ההוא הוא רץ במדרגות,‬
‫כרע ברך..."‬
‫ושאלת אם היא תתחתן איתך.‬
‫זה חומר לספר.‬
‫חומר לספר.‬
‫כן.‬
‫זה יהיה סיפור לא רע.‬
‫היינו לצידם בכל אירוע חשוב בחייהם‬
‫ועכשיו אנחנו צריכות להגיד תודה ‬ ‫על כל רסיס מידע.‬
‫ארין!‬
‫דניאל?‬
‫מה קורה פה?‬
‫אמהות לא יודעות הרבה דברים.‬
‫האמת היא שזה מה שאיחד אותנו‬
‫כשהחברות בין הבנים יצרה את החברות בינינו‬
‫בגינת משחקים בפוקיפסי.‬
‫עברנו הרבה יחד.‬
‫טקסי סיום, נשפים, ברכיים פצועות,‬
‫ביקורים בהולים בחדרי מיון,‬
‫חופשות משפחתיות, ‬ ‫ימים גרועים, עבודות גרועות,‬
‫ובכל שלב מפחיד וחדש,‬
‫התשובה הייתה תמיד, "חברות".‬
‫זו ג'יליאן.‬
‫עדיין יש ילדים בביתה,‬
‫פשוט לא שלה.‬
‫למה את מלמדת היום?‬
‫רק שיעור אחד.‬
‫הוא רוצה לנגן את זה אחר כך לאמא שלו.‬
‫הוא עדיין מחבב אותה.‬
‫דניאל כבר שלח לך הודעה.‬
‫אין כמו סמס להעברת ‬ ‫המסר "לא רוצה לדבר איתך".‬
‫הוא אמר שהוא מתגעגע אלינו.‬
‫נחמד.‬
‫זה שקר.‬
‫אבל זה שקר נחמד.‬
‫וזו הלן.‬
‫היא לא מתבגרת.‬
‫לא בציבור, בכל מקרה.‬
‫פרנק, יש לי כמה סידורים לפני שאלך לקרול.‬
‫תגידי לה שאמכור את הבית שלה מחר‬
‫אם היא רק תאפשר לי?‬
‫אתה שוב מרסס בצבע את הפדחת?‬
‫אני גבוה מכדי שמישהו יראה את זה.‬
‫אלא אם אתה יושב.‬
‫קרול יודעת לדבר, פרנק,‬
‫אבל היא לא תמכור את הבית.‬
‫תצטרך למכור אותו כשהיא בפנים.‬
‫אנחנו לא מתראות כמו פעם.‬
‫הבנים יצאו מהבית.‬
‫בעלים נכנסו ויצאו.‬
‫אבל מסורת אחת נותרה.‬
‫אני כל כך שמחה שאנחנו עושות את זה!‬ ‫-יום האם שמח!‬
‫בלי בעלים וילדים, מצב טוב שיהיה כיף.‬
‫הבאתי סופגניות.‬
‫הבאתי בורבון.‬
‫הרי לא אשתה מימוזה. זה יום האם.‬
‫חבל שלא לקחתי אובר.‬
‫בנות, נדמה לי שהבחור ‬ ‫בחנות המשקאות פלירטט איתי.‬
‫אני לא זוכרת מתי בפעם האחרונה ‬ ‫מישהו פלירטט איתי.‬
‫זה בטח קורה הרבה ואת לא מפלרטטת חזרה.‬
‫למה את מפלרטטת חזרה? את נשואה.‬
‫הנישואין שלי לא מושלמים כמו שלך.‬
‫ופלירטוט אינו בגידה.‬
‫זה כמו זריקת מרץ לאגו.‬
‫זה טוב לכושר, מבחינה מינית.‬
‫אה, מעין "תרגול-סקס".‬
‫כן, נשים צריכות לתרגל כל יום.‬
‫יופי, עוד דבר שאני לא מתרגלת.‬
‫בחייך, אין דבר שאת לא עושה.‬
‫תסתכלי על השולחן.‬
‫ואת תמיד מתנדבת.‬
‫בחייך, אני מלמדת אמנות ‬ ‫בבית אבות פעמיים בשבוע.‬
‫אני לא בדיוק "אמא תרזה".‬
‫ותראי את הבית שלך, הוא כל כך נקי.‬
‫יודעת מה המפתח לבית נקי?‬
‫בעל מת.‬
‫אוי, זה יצא מקאברי יותר ממה שהתכוונתי.‬
‫זה טיפ מעולה לאחזקת בית.‬
‫מה נסגר עם הזר הזה?‬
‫כל שנה הוא יותר גדול. מאט שלח אותם?‬
‫כן, הגיעו הבוקר.‬
‫מאטי הוא הבן המושלם, אף פעם לא שוכח.‬
‫הוא יוצא עם מישהי?‬
‫אין לו זמן.‬
‫הוא מסייע בהשקה של איזה מגזין ספורט חדש.‬
‫אז הוא רק עובד, מתאמן וישן. לטענתו.‬
‫גם פול ככה. הוא לא מדבר על אף אחד.‬
‫אלוהים, חבל שדניאל לא יוצא ‬ ‫עם מישהי שאינה ארין.‬
‫היא לא מספיק טובה עבורו. אמרתי לו.‬
‫ואיך זה הלך?‬
‫הוא אינפרנד אותי.‬
‫מבינות? לכן אין לי פייסבוק.‬
‫כמה חמודים הם היו.‬ ‫-כמה חמודות אנחנו היינו.‬
‫מתי נהייתי בת 50?‬
‫כמה שנים אחריי, אז תסתמי ותיהני מהנעורים.‬
‫אני אוהבת שאנחנו ‬ ‫לא צריכות לשקר בעניין הגיל.‬
‫אני אוהבת שאנחנו ‬ ‫לא צריכות לשקר בשום עניין.‬
‫ירדתי הרגע על סופגניה שלמה מולכן.‬
‫אפילו לא העמדתי פנים שאוכל רק חצי.‬
‫נו, זו חברות.‬
‫את הכי צודקת.‬
‫שלחתי לעצמי את הפרחים.‬
‫אני עושה את זה כבר זמן מה.‬
‫וכל שנה זה מדכא יותר,‬
‫אז אני מגדילה את הזר.‬
‫טוב...‬
‫את לא מצרפת פתק, כן?‬
‫לא!‬
‫לא אכתוב לעצמי...‬
‫כן.‬
‫מה היה כתוב בפתק הפעם?‬
‫את האם הכי טובה.‬
‫כן.‬
‫טוב, זה נכון.‬
‫איזה בן שוכח את יום האם?‬
‫איזה בן שולח הודעת טקסט ביום האם?‬
‫תעבירי את הבורבון.‬
‫בחייך, עצלן! קנה לי מלחי אמבטיה. ‬ ‫כמה זה קשה?‬
‫נר, מסגרת, משהו.‬
‫חבל שלא שלחתי לעצמי פרחים. גאוני.‬
‫מה הבעיה להתקשר מלונג איילנד סיטי?‬
‫יש לי מישהי להכיר לו.‬
‫המנייק הקטן לא מחזיר לי טלפונים.‬
‫פול מזניח אותי מאז נישואיי לפרנק.‬
‫מאט לא ביקר בבית מאז שפין מת.‬
‫ובקושי הגיע גם בשביל זה.‬
‫נשאר 16 שעות, ונעל סניקרס.‬
‫אבל סניקרס שוות. של גוצ'י.‬
‫איפה טעינו?‬
‫עשינו הכול כמו שצריך. זו הטעות.‬
‫גידלנו את הילדים כאנשים ‬ ‫בעלי מחשבה חופשית ועצמאיים,‬
‫ועכשיו הם... כבר לא צריכים אותנו.‬
‫הם יצטרכו אותנו כשיהיו להם ילדים משל עצמם,‬
‫כשנהיה סבתות.‬ ‫-אני לא רוצה להיות סבתא, אבל...‬
‫אבל הייתי רוצה ברכה ליום האם.‬
‫אמהוּת.‬
‫תחושה של חשש, שככל שבנך גדל,‬
‫אתם הולכים ונפרדים, כל יום קצת יותר.‬
‫זו הדמיה אכזרית של טביעה רגשית.‬
‫זו ההגדרה הכי טובה לאמהוּת ששמעתי.‬
‫ההרגשה היא כבר לא של אמהוּת,‬
‫אלא יותר כמו "אחרוּת".‬
‫בחיי, את כל כך צודקת.‬
‫אני לא רוצה להיות "אחרת".‬
‫גם אני לא. אבל מה נעשה?‬
‫ניסע למנהטן וניכנס לבתיהם בסערה?‬
‫לא. נכבד את המרחב שלהם,‬
‫שיפתחו זהות ייחודית,‬
‫בלה, בלה, בלה.‬
‫אבל...‬
‫זה פאקינג יום האם.‬
‫בואי, קרול, אנחנו הולכות על זה!‬ ‫-יאללה.‬
‫קדימה.‬
‫מוכנות. בואו.‬
‫את צריכה מזוודה נורמלית.‬
‫זה תיק המזל שלי מגואטמלה.‬
‫זהו זה!‬
‫תמשיכו ללכת, מגפיים!‬
‫שמעתם, בנים?‬
‫בואו נשתתף ב-America's Got Talent.‬
‫מה היה רע בגשר הישן?‬
‫היא שקעה...‬
‫קצת.‬
‫אני חושבת שאפקט הבורבון עבר.‬
‫חשבנו על זה עד הסוף?‬
‫ואם הבנים לא רוצים לפגשנו?‬
‫"הורה" זה לא רק שם עצם, זה גם פועל.‬
‫הוא מצריך פעולה.‬
‫קראתי איפשהו.‬
‫אני מלמדת בימי שלישי.‬ ‫-תודיעי שאת חולה.‬
‫זה מה שאני עשיתי, לראשונה מזה... מתמיד.‬
‫הבאתי 5 זוגות תחתונים להחלפה.‬
‫אני עלולה להיות חולה כל השבוע.‬
‫כל השבוע?‬
‫כמה זמן נישאר?‬
‫עד שנרגיש שוב כמו אמהות.‬
‫למה שלא נרגיש אמהות בחדר מלון?‬
‫זו שאלה טובה מאוד.‬
‫מפני שאנחנו לא בחופשה. זו משימה,‬
‫ולא יקרה כלום אם הם יארחו אותנו כמה ימים.‬
‫הם התארחו אצלנו 18 שנה.‬
‫בהצלחה, אלופה!‬
‫תיכנסי ותודיעי לנו אחרי שנכנסת!‬
‫ג'יליאן, אני לא יכולה!‬ ‫-יהיה בסדר.‬
‫יהיה נהדר.‬
‫את הולכת לככב היום. אני בטוחה.‬
‫אל תקבלי "לא".‬
‫שיאהב אותך!‬
‫הלן! ג'יליאן! חכו!‬
‫כן.‬
‫היי, אני במקרה בשכונה...‬
‫אני למטה. זו אמא...‬
‫אמא.‬
‫מה את...‬ ‫-התגעגעתי אליך היום.‬
‫לעזאזל, זה יום האם.‬
‫כן?‬ ‫-עמדתי להתקשר.‬
‫אוכל להיכנס?‬
‫כן, בטח. בבקשה.‬
‫בבקשה.‬
‫שלחתי את המעלית.‬
‫לא נורא. זה רק חמש קומות.‬
‫תרצי לשתות משהו?‬
‫אפילו לא חיבקת אותי.‬
‫אני...‬
‫הפתעת אותי.‬
‫יום האם שמח, אמא.‬
‫בוא נשב.‬ ‫-כן.‬
‫אני רק אזיז את זה.‬
‫זה זז.‬
‫יופי, רק אסדר את זה.‬
‫זה אפילו לא...‬
‫חשבתי על היחסים בינינו.‬
‫ואני...‬
‫אני לא חושבת שהיא קיימת.‬
‫מה? אמא.‬
‫אמא, את אמא שלי.‬
‫איך אין לנו מערכת יחסים?‬
‫מה הפרח האהוב עליי?‬
‫יש לנו מערכת יחסים.‬
‫אז תגיד משהו עליי.‬
‫אני יודע עלייך אלף דברים.‬
‫אירוסים.‬
‫ידעתי.‬
‫אני רוצה להישאר כמה ימים.‬
‫מה? לא. אמא, כלומר, למה?‬
‫כי אתה עדיין חי כמו נער בן 15, חומד.‬
‫תסתכל!‬
‫תראה איזה בלגן.‬
‫אני אנקה ואתה תחשוב ‬ ‫על עשרה דברים שאתה באמת יודע עליי.‬
‫בסדר, אמא. עשרה?‬
‫ייקח כמה ימים לסדר את הדירה.‬
‫אמא, יש לי מישהי שעושה את זה.‬
‫כל כמה זמן היא באה? פעמיים בשנה?‬
‫הי, זה דניאל ליברמן.‬
‫אתם בטח יודעים איך זה עובד.‬
‫בחיי.‬
‫נכנסת?‬
‫כן.‬
‫נכנסתי.‬
‫תגידי.‬
‫לפול יש וילונות?‬
‫למאט יש 75 זוגות סניקרס חדשות, ‬ ‫אבל אין לו וילונות.‬
‫כן, לפול יש וילונות.‬
‫שמעי,‬
‫אני יכולה לחזור אלייך מחר?‬
‫כן, בטח. מצטערת.‬
‫תבלי!‬
‫בהחלט. לילה טוב, מותק.‬
‫די כבר.‬
‫אני פחדנית. בסדר.‬
‫היי!‬
‫היי.‬
‫תודה.‬
‫איך הולך עם פול?‬
‫יופי.‬
‫פול נחמד מאוד.‬
‫הוא בדיוק מזג לי משקה.‬
‫איך הולך עם דניאל?‬
‫אלך בבוקר.‬
‫דניאל לא עונה לטלפון שלו. ‬ ‫בטח יש לו שיחה מזוהה.‬
‫אבל אומר לך, לונג איילנד סיטי ‬ ‫היא המקום להיות בו אם בא לך להידקר.‬
‫כי פחדתי נורא לצאת מהמכונית.‬
‫תגידי, שמעת פעם על "מלון הדסון"?‬
‫ג'ואל קיבל שם מחיר טוב.‬
‫כן, אמור להיות מגניב.‬
‫הוא מגניב מאוד.‬
‫זה יותר מועדון ממלון.‬
‫הבלבויז מהממים.‬
‫ג'יליאן, שובבה.‬
‫אארוב לדניאל כשיעלה האור.‬
‫שמעי...‬
‫זה בסדר שהחלטת לחכות.‬
‫זה דבר קשה.‬
‫אני לא מאשימה אותך.‬
‫האמת...‬
‫אני...‬
‫-היי.‬
‫תוכלי למסור ד"ש לפול?‬
‫ג'יליאן מוסרת ד"ש.‬
‫פול מוסר חזרה.‬
‫טוב, חלומות פז.‬ ‫-אוקיי.‬
‫לילה טוב, מותק.‬
‫לילה טוב.‬
‫מצאתי נקניקיות במקפיא.‬
‫הוצאתי מהאריזה את המחבת ‬ ‫שנתתי לך בסיום הלימודים.‬
‫אני לא אוכל ארוחת בוקר.‬
‫פעם היית אוכל ארוחת בוקר.‬
‫"הארוחה החשובה ביום."‬
‫לדברי אבא,‬
‫ומי שאמר את זה במקור.‬
‫בטח מישהו מעסקי הדגנים.‬
‫אני צריך להתלבש וללכת לעבודה.‬
‫לא אפריע לך.‬
‫זה פנקייק בננה?‬
‫טוב, אולי... אחד...‬
‫לא יהרוג אותי.‬
‫אחרי שמונה, איחרת.‬ ‫-היי...‬
‫ואם תגעי במשהו על שולחני, את מפוטרת. מובן?‬
‫באתי לפול.‬ ‫-הוא ישלם לך.‬
‫אנדרה!‬
‫אל תפשלי.‬ ‫-בסדר.‬
‫היי.‬
‫את העוזרת החדשה.‬
‫אני אמא של פול.‬
‫אני הלן.‬
‫נכון, מצטער.‬
‫היי, אני אנדרה.‬ ‫-היי.‬
‫נעים להכיר.‬
‫אתה...‬
‫אתה בן הזוג של פול?‬
‫אבדוק אם הוא התלבש.‬
‫בדיוק הכנתי קפה.‬
‫אשמח לקפה.‬ ‫-בבקשה, הצטרפי אליי.‬
‫פול לא יצא בפניי מהארון באופן רשמי.‬
‫אז..‬ ‫-שאלת אותו?‬
‫לא הרגשתי שאני אמורה. הוא אמור לספר.‬
‫אני מניחה שמתישהו ‬ ‫הוא ידע שאני יודעת, אבל אף פעם לא...‬
‫דיברנו על זה.‬
‫ההורים שלי הם חירשים למראה. כלומר...‬
‫הלו.‬
‫מה אתה עושה, אנדרה?‬
‫כמה שפחות.‬
‫תמיד אותו דבר.‬
‫אני מזהה לפי החריקות שהוא עומד לרדת.‬
‫איך אני חייב לך מציצה.‬
‫אמא שלך.‬ ‫-אמא שלך.‬
‫הפתעה!‬
‫היי, אמא!‬
‫בו!‬
‫אני יודעת שאין כל היגיון להישאר בבית.‬
‫כל הזמן צריך תיקונים,‬
‫ואף אחד לא השתמש בבריכה מאז שאביך מת.‬
‫אז תמכרי אותו.‬ ‫-אבל אנחנו שם כבר 20 שנה.‬
‫לא אני.‬ ‫-הוא לא רצה שאהיה לבד‬
‫וגם אני לא רוצה, אבל...‬
‫המזרן...‬
‫יש שקע במקום שבו אביך ישן.‬
‫ואני חושבת, אולי הגיע הזמן לקנות חדש.‬
‫אבל אז...‬
‫לא יהיה שקע במקום שבו אביך ישן.‬
‫איזו קבלת פנים נחמדה לאמא.‬
‫מה נחמד? לא אמרתי כלום.‬
‫על זה אני מדברת.‬
‫את ואבא רבתם או משהו?‬ ‫-באתי לראות אם אתה בסדר.‬
‫אני מדהים.‬
‫רוצה קוקטייל או משהו?‬
‫אתה רוצה שאבכה?‬
‫את מוכנה לא לאיים עליי ברגשות, אמא? ‬ ‫אל תדאגי לי.‬
‫החיים שלך הם שלך, והחיים שלי הם שלי.‬
‫זו השטות הכי גדולה ששמעתי.‬
‫אם כל אחד ידאג רק לעצמו,‬ ‫החיים יהיו חסרי טעם.‬
‫החיים חסרי טעם.‬
‫ילדים מעניקים לחיים משמעות.‬
‫אתה הטעם של חיי, דניאל.‬
‫אל תגרום לי לפקפק בקיום שלי.‬
‫אלוהים, אמא. מה את עושה פה?‬
‫באמת? הגענו לזה?‬
‫אני נוהגת שעות‬
‫והדבר הראשון שאמרת זה, "מה את עושה פה?"‬
‫זה לא הדבר הראשון שאמרתי, זה היה האחרון.‬
‫בסדר.‬
‫אם אתה לא רוצה אותי, אלך.‬
‫אקח את התיק.‬ ‫-לא אמרתי שאני לא רוצה אותך.‬
‫אני רק לא מבין למה לא הודעת לי שאת באה.‬
‫לא התקשרת אליי ביום האם.‬
‫אני לא מאשימה אותך.‬
‫סימסתי לך.‬
‫ילדתי אותך.‬
‫בכל מקרה, זו לא הסיבה שבאתי.‬
‫מצאתי לך בחורה יהודייה נחמדה.‬
‫אפילו לא היית יהודייה.‬
‫התגיירתי, בשבילך.‬
‫נניח, התגיירת בשביל אבא.‬
‫כדי שנגדל את בננו כיהודי.‬
‫אז תפסיק לצאת עם גויות.‬
‫את מדברת על ארין?‬
‫ארין. איזה מין שם זה?‬
‫זה מה שנשאר בשבץ-נא בסוף המשחק.‬
‫זה פגם באישיות, השם שלה?‬
‫פגשת אותה פעם אחת. בקושי דיברתן.‬
‫אפילו לא נתת לה הזדמנות.‬ ‫-ראיתי אותה ברשתות החברתיות.‬
‫הרבה לילות רוויי מרגריטות.‬
‫היא שתיינית.‬ ‫-גם אני.‬
‫אתה אדם חושב.‬
‫אלכוהול עוזר לך להתמודד.‬
‫זו ההגדרה של אלכוהוליזם.‬
‫אתה אינטלקטואל, היא ספרית.‬
‫מעצבת שיער. ומה הבעיה?‬
‫שתעצב לך את השיער. אבל אל תביא איתה ילדים.‬
‫זה מתנשא ופוגעני.‬
‫וזה גם נגמר, אז אולי תשחררי. בסדר?‬
‫שחררתי.‬
‫זוכר את משפחת בריימר?‬
‫איוון וג'ואן.‬ ‫-לא.‬
‫מקצה הרחוב.‬
‫היה להם שי-טסו מעצבן ‬ ‫שנשך אותך כשהיית בן 6.‬
‫זוכר את הכלב.‬
‫לאחותה של ג'ואן יש אחיין מנישואין ביונקרס,‬
‫והוא נתן לי מספר של מישהי מבריקה ‬ ‫מבית הכנסת שלו.‬
‫היא עברה גירושין מכוערים, ‬ ‫שכנראה לא קרו באשמתה.‬
‫טוב לדעת.‬
‫והיא אדם נפלא.‬
‫היא חברה של אשתו.‬
‫אלוהים. אפילו לא פגשת אותה, נכון?‬
‫ראיתי אותה ברשתות החברתיות.‬
‫היא חכמה.‬
‫היא עשתה ניקוי חופים.‬
‫דניאל, היא מתכוונת לצאת שוב.‬
‫צריך להזדרז.‬
‫פניתי אליה, אמרתי שאתה קרוב‬
‫ובמצב דומה.‬
‫היא אמרה שתשמח לשמוע ממך.‬
‫למה עשית את זה?‬
‫שמה אליסון.‬
‫היא בוגרת בראון, יש לה תואר במדעי המדינה,‬
‫והיא עובדת בטלוויזיה.‬
‫נראה אם הבנתי.‬
‫את רוצה שאצא עם הבחורה הזאת,‬
‫על סמך העובדה שהיא הולכת ‬ ‫לאותו בית כנסת עם איזה בחור מיונקרס‬
‫שהוא איכשהו קרוב של האישה ‬ ‫שהכלב שלה נשך אותי בגיל 6.‬
‫אל תנטור לה בגלל הכלב.‬
‫אני לא מדבר על הכלב, אמא.‬
‫אני מדבר על אי השפיות שלך.‬
‫יפה מאוד.‬
‫יצאת עם מישהי מאז שעברת לפה?‬
‫לא נראה לי שהדירה עוזרת.‬
‫אתה כאילו חי במערה של גולומב.‬
‫בסדר, אמא, תודה על העצה.‬
‫בבקשה עזבי את זה. בבקשה.‬
‫אני לא עוזבת את ניו יורק לפני שתתקשר אליה.‬
‫את לא יכולה להכריח אותי לצאת עם מישהי.‬
‫אני קוראת לזה דרבון, דחיפה עדינה.‬
‫טוב, אחזור לארוחת הערב.‬
‫אני צריכה גז מדמיע ואת המפתחות.‬
‫אחזור. בחיים. אני מקווה.‬
‫היי, זו אליסון?‬
‫מדבר...‬
‫דניאל ליברמן.‬
‫אמא שלי אמרה לי להתקשר אלייך.‬
‫אז פול חי עם...‬
‫אנדרה?‬
‫כן, ועם עוד כמה.‬
‫זה די מגניב. זה כמו קומונה של בחורים.‬
‫יש ברוקר מבוגר יותר שהוא הבעלים‬
‫ובחור נמוך וקצר רוח.‬
‫אמרתי לאנדרה שאבשל להם הערב.‬
‫את? תבשלי?‬
‫מפתיע יותר מהיציאה של הבן שלך מהארון.‬
‫מתברר שהוא יצא בפני כולם, חוץ ממני.‬
‫חמודה, הוא הניח שאת יודעת.‬ ‫-באמת ידעתי.‬
‫כולנו ידענו.‬ ‫-לא, אני לא.‬
‫למה רק לי לא הודיעו?‬
‫לא רק לך. גם ללארי.‬
‫הוא כמעט עזב את הבית כשפול היה בתיכון.‬
‫אז החלטתי להניח לו לגלות לבד.‬
‫זה בנו היחיד.‬
‫זה יטריף את השקרן צר המוח הזה.‬
‫אוי, לארי. אפשר להחליף נושא?‬
‫בהחלט. מה שלום דניאל?‬
‫חמור משחשבתי, וזה לא קרה לי אף פעם.‬
‫אני דואגת מעט מדי.‬
‫סיבה טובה שתצאי מהמלון‬
‫ותעברי אליו כמו שהלן ואני עשינו.‬
‫לא, גם אני במלון.‬
‫מה?‬
‫אני יודעת מה אמרתי, אבל פול עסוק,‬
‫והוא לא צריך אורחת נוסף על הכול.‬
‫אז הוא שכח את יום האם, ביג דיל.‬
‫ביג דיל?‬ ‫-כן.‬
‫מה? אתן שיכרתן אותי וגרמתן לי לבוא.‬
‫אבל, באמת...‬
‫איך חיים בעיר הזאת ושוכחים מיום האם.‬
‫תראו, אמא, אימוש, אמא'לה, מאמא, מוטר...‬
‫זה יוסף.‬
‫התיקים חמודים. בואו ניכנס.‬
‫לא. פול עושה את יוסף. הוא עיצב את החלון.‬
‫אני כל כך עוברת לגור איתו.‬
‫היי.‬
‫אתה הסופר המפורסם?‬
‫או שאמא שלי הפריזה או שאת פוגשת מישהו אחר.‬
‫אני אליסון.‬ ‫-דניאל.‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫אתה כותב בניו יורקר. זה די מפורסם.‬
‫אני לא כותב בניו יורקר.‬
‫חשבתי שאמא שלך אמרה שאתה כותב שם.‬
‫הניו יורקר פרסם סיפור קצר שלי ‬ ‫לפני שנים וזה...‬
‫הניב חוזה קטן לספר, אבל עוד אין ספר.‬
‫אני כותב, אם אפשר לקרוא לזה כך, ‬
‫לכתבי עת שאיש לא שמע עליהם.‬
‫אולי שמעתי עליהם.‬ ‫-לא שמעת.‬
‫בחייך, ספר לי.‬
‫בטאון נהר וילקו'צי.‬ ‫-לא.‬
‫מצחיק, נכון?‬
‫המצאת את זה.‬ ‫-הלוואי שהייתי יכול.‬
‫למרבה הצער, זה לא בדיוני.‬
‫אלה הם חיי.‬
‫אמי צריכה לדבר פחות.‬
‫אבל אם היא הייתה מדברת פחות ‬ ‫לא היינו יושבים פה, אז...‬
‫תודה לאל על אמא שלך, נכון?‬
‫דניאל!‬
‫אם אתה בבית ומעמיד פנים שלא‬
‫לא אדבר איתך יותר.‬
‫אולי זה מה שאתה רוצה.‬
‫דניאל!‬
‫מה?‬
‫אלוהים, זה ממש לא בטיחותי.‬
‫נו באמת.‬
‫פתוח?‬
‫קדימה, קשישונת.‬
‫עדיין יש לך את זה.‬
‫בסדר.‬
‫עכברים!‬
‫אז גרת בניו יורק?‬
‫ועוד איך.‬
‫עבדתי בתחום האופנה אז. ‬ ‫הכרתי את אבא של פול בסטודיו 54.‬
‫די.‬ ‫-באמת.‬
‫מהמם.‬
‫כן, ומגוחך.‬
‫אתה אמור לשכב עם מי שאתה מכיר שם,‬
‫לעשות סמים, לא להתחתן איתם.‬
‫אני חושבת שלארי התאהב בי בזכות המראה‬
‫וסבל אותי בגלל כל שאר הדברים.‬
‫זה נשמע יהיר מאוד?‬
‫תראי עם מי את מדברת. ‬ ‫אני מעצב חלונות למעצב חלונות.‬
‫אבל אתם מאושרים?‬
‫כן.‬
‫הוא היה רוצה שאהיה מבוגר או רופס יותר‬
‫כדי שכשיילך לעבודה‬
‫הוא לא יצטרך לדאוג שלא אהיה כשהוא חוזר.‬
‫ממתי פול כזה חסר ביטחון?‬
‫הוא ירש את זה ממך.‬ ‫-כן.‬
‫את...‬
‫היית עסוקה‬
‫בבעלים, יציאות, אירועי צדקה.‬
‫כלומר, תראי...‬
‫היית פגועה בעקבות הגירושין.‬
‫נכון? אבודה? אני מבין.‬
‫אבל הוא הרגיש קצת זנוח.‬
‫הוא לא אמר לי כלום.‬
‫היי.‬
‫היי!‬ ‫-הינה הוא.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫את מבשלת?‬
‫כן.‬
‫הפסקתי לאהוב אותו‬
‫אבל הרגשתי שאני מפסיקה לאהוב את עצמי.‬
‫מבין אותי?‬
‫לא באמת.‬
‫טוב.‬
‫תחשבו שאתה ביצה.‬
‫טוב. למה?‬ ‫-כי הביצה היא אתה. טוב?‬
‫זו האהבה העצמית, הערך העצמי שלך.‬
‫אתה הביצה, כן?‬
‫אהבה טובה לוחצת על הקצוות שלך,‬
‫ומה קורה כשלוחצים על קצוות של ביצה?‬
‫לא יודע.‬
‫שום דבר. אהבה טובה מאתגרת ‬ ‫את הביצה, מפעילה לחץ,‬
‫אבל מאפשרת לה להישאר שלמה.‬
‫אבל איך הופכים אהבה טובה לרעה?‬
‫תאריך פקיעת תוקף?‬
‫לא.‬
‫הביצה מסתובבת. מבין?‬
‫עכשיו הלחץ מופעל על צידי הביצה.‬
‫ואז מה קורה?‬
‫שוברים את האנלוגיה של הביצה?‬
‫בהחלט.‬
‫כן, דניאל.‬
‫אז מי שבר את הביצה שלך, דניאל?‬
‫חיכיתי חמישה שבועות.‬
‫להזדיין עם המאמן שלך?‬
‫חמישה שבועות...‬
‫לא שמעתי ממך.‬
‫חשבתי שאתה שמח על ההזדמנות להסתלק.‬
‫אני פה...‬
‫לומר לך שהחלטתי...‬
‫תמיד חשבתי שאני צריך לגמור קודם‬ ‫את הספר או לעשות משהו משמעותי בחיים,‬
‫ואז, בסוף הבנתי...‬
‫שכל מה שרציתי היה אותך,‬
‫ושנהיה יחד, ו...‬
‫שאולי נוכל...‬
‫להביא יחד ילדים.‬
‫ושזה יהיה הייעוד שלנו בחיים,‬
‫הדבר הכי טוב שנוכל לעשות.‬
‫אבל טעיתי.‬
‫לא.‬
‫דניאל.‬
‫מי שבר את הביצה?‬
‫טוב, שמעי...‬
‫אליסון.‬ ‫-כן.‬
‫אני פה כדי להשתיק את אמי‬
‫ואת פה כדי לדבר על בעלך לשעבר.‬
‫אז אולי נגיד שזו הייתה ‬ ‫חוויה מקושקשת ונגמור עם זה?‬
‫טוב, יודע מה? אני אענה לך על השאלה,‬
‫גם אם נראה לי שלא תבין‬
‫וברור לי שאתה לא ראוי לזה.‬
‫אני אומר לך שאני לא ראוי.‬ ‫-טוב.‬
‫את לא צריכה.‬ ‫-לא מתקנים את הביצה.‬
‫לא משנה מי סובב אותה, היא שבורה.‬
‫ואתה חייב לשחרר.‬
‫ואחרי שנפרדת ממנה באמת, אתה...‬
‫אתה תמצא ביצה חדשה.‬
‫תודה.‬
‫זה היה...‬
‫אני רק רוצה חשבון עכשיו.‬
‫אני לא יכול להמשיך לדבר על הביצה. מצטער.‬
‫טוב, עמדתי לחלוק את החשבון,‬
‫אבל כבר לא, אז...‬
‫תודה.‬
‫הגיוני. בהצלחה במרדף אחרי הביצה.‬
‫תודה.‬
‫אני כל כך שמחה שסוף-סוף ‬ ‫אנחנו זוכים לשבת ולאכול יחד.‬
‫ו...‬
‫האם סיפרתי שפול מעולם לא יצא מהארון בפניי?‬
‫תתבייש, פול.‬
‫מה השטויות האלה, לצאת מהארון?‬
‫סטרייטים לא אמורים לכנס את בני המשפחה‬
‫בגיל 18 ולחשוב איך לבשר שהם הטרוסקסואלים,‬
‫תודה רבה, אז‬
‫למה זה שונה במקרה שלנו?‬
‫למה הורים לא יכולים לראות מה שהם רואים‬
‫ולהבין בעצמם?‬
‫זה לא חטא.‬ ‫-לא.‬
‫וזה לא משהו שאני צריך להתוודות עליו.‬
‫שתוק ותגיד לה. מגיע לה לשמוע את האמת.‬
‫תעשה את זה! זה ממש טעים, הלן.‬
‫אמא.‬ ‫-כן?‬
‫אני הומו.‬
‫מה?‬
‫אני תומכת בך ואוהבת אותך!‬
‫טוב, תתנשקו כבר.‬
‫לא!‬ ‫-אני לא מנשק אותה.‬
‫קום.‬ ‫-נשק את אמך.‬
‫גש לאמא שלך ונשק אותה כמו שצריך.‬
‫תתנשקו.‬ ‫-אני בא.‬
‫נהדר.‬
‫עשית לי את הערב.‬
‫עכשיו רק ספר לאביך.‬
‫סיפרתי לו מזמן.‬
‫מה?‬
‫כלומר, לפני כמה זמן.‬ ‫-כמה זמן?‬
‫לא יודע. כמה שנים.‬
‫למה סיפרת לו ולא לי?‬
‫שיערתי שאת יודעת.‬
‫אז...‬
‫אני נענשת על רגישותי.‬
‫אני רוצה לדעת למה הוא זכה בשיחה ואני לא.‬
‫הכרחת אותי לצאת ‬ ‫בפני שלושה גברים שיודעים שאני גיי.‬
‫אין מצב שהרגע הזה לא יהיה קשור אלייך.‬
‫אולי זו בדיוק הסיבה.‬
‫זה לא קשור ליציאה שלך בפניי. זה...‬
‫זה לא קשור לזה.‬
‫זה קשור לאופן שבו אתה מתייחס ‬ ‫אליי ואל אביך.‬
‫הוא תמיד יהיה זה ש...‬
‫אמא, אין "את ואבא שלי".‬
‫אתם גרושים!‬
‫יש אותי ואותו,‬
‫ואותי ואותך,‬
‫אבל אין "את והוא".‬
‫ואני לא מוכן להיות "את והוא",‬
‫שזה מה שתמיד רצית,‬
‫שזו הסיבה שאת מתפוצצת עכשיו.‬
‫יש "אני והוא" כי יש אותך.‬
‫ואתה...‬
‫אתה בדיוק כמוהו.‬
‫בדיוק כמוהו.‬
‫בבקשה אל תשווי אותי לאדם שאת בזה לו.‬
‫מה דעתך?‬ ‫-אני צריך להתקשר.‬
‫אקח את זה.‬
‫אני מפריעה?‬
‫לא, דניאל עוד לא חזר.‬
‫גם מאט לא חזר.‬
‫אני מרגישה שמבריזים לי וכל טרייבקה יודעת.‬
‫החלונות האלה.‬
‫די להתלונן. אני בדירת מרתף.‬
‫אני רואה רק מקקים‬
‫ורגליים.‬
‫אתקשר אחר כך אם יהיו התפתחויות.‬
‫בסדר. לילה טוב.‬
‫ביי.‬
‫מצטערת.‬ ‫-אל תצטערי.‬
‫אין על מה להצטער.‬ ‫-אני רגשנית.‬
‫אני מבין. חכי רגע, טוב?‬
‫אנדרה אמר...‬
‫שהרסתי את החיים שלך‬
‫ושאתה שונא אותי בגלל זה!‬
‫הלן! לא!‬
‫אני...‬ ‫-כן.‬
‫לא. אמרתי...‬
‫זה נכון. כשחתכתי מלפפונים.‬ ‫-זה...‬
‫סוג-של אמרתי שאתה סובל ‬ ‫מפחד מנטישה בגללה. זה הכול.‬
‫זה מה שאמרת...‬
‫בסדר.‬
‫אמא.‬
‫מה?‬
‫היי.‬
‫כן?‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אמא.‬
‫אעשה הכול בשבילך,‬
‫ואת יודעת את זה.‬
‫אני רוצה להישאר כמה לילות אם אפשר.‬
‫אין ממש חדר אורחים.‬ ‫-לא נורא.‬
‫מגפה?‬
‫- ביצים בלבד אמנות והפקה -‬ ‫- מתיו ווקר, מעצב ראשי -‬
‫מתיו ווקר.‬
‫בוגר דארטמות'.‬
‫מריח טוב.‬
‫הריח היה טוב יותר בשעה 6.‬
‫אמא!‬
‫את לא אמורה להיות פה!‬
‫מי אמר?‬
‫אני אמרתי, "תנעלי כשאת יוצאת".‬
‫עוד לא יצאתי.‬
‫זו...‬
‫החברה שלך?‬
‫זו אנג'ל.‬
‫אנג'ל, זו אמא.‬
‫היי.‬
‫כמה זמן אתם יחד?‬ ‫-כמה זמן.‬
‫אנחנו יחד ארבעה חודשים בערך.‬
‫וואו!‬
‫טוב, אכין עוד צלחת.‬ ‫-לא. אין צורך!‬
‫תודה, גברת ווקר.‬ ‫-את לא צריכה לקרוא לה גברת ווקר.‬
‫תודה... אמא?‬
‫וואו!‬
‫איך לכל הרוחות...‬
‫האם היא...‬
‫לא ייאמן. היא פשוט מגיעה ו...‬
‫עושה מה...‬
‫אין מחסומים.‬
‫אז מה את עושה, אנג'ל?‬
‫אני עדיין לומדת.‬
‫מאט סיפר לך שהוא בוגר דארטמות'?‬
‫לא.‬
‫זה מדהים.‬
‫אולי אסע לשנה לפני הלימודים במכללה.‬
‫אולי לאירופה.‬
‫אז, את...‬
‫עדיין בתיכון.‬
‫היית בבר.‬
‫אני בת 18.‬ ‫-לא נראית.‬
‫בחודש הבא.‬
‫בת 17.‬ ‫-לא אמרת לי שאת בת 17!‬
‫אתם יוצאים כמה חודשים. ‬ ‫אתה לא יודע מה גילה?‬
‫שיקרתי בגללך. ‬ ‫לדעתך אני לא יכול להיות במערכת יחסים.‬
‫לא שיקרת בגללי.‬ ‫-הרגע פגשתי אותה.‬
‫היא שתתה עם חברות, אני שילמתי.‬
‫לא חזרתי איתך הביתה כי שילמת.‬
‫הצעת לי לדגמן במגזין.‬
‫כי אמרת שאת דוגמנית.‬
‫דגמנתי בגדי ילדים.‬
‫מתי? בשנה שעברה?‬
‫טוב, אני חושב שכדאי שתלכי.‬
‫תוודא שהיא עולה על מונית, לכל הפחות?‬
‫נחשי מה? אשמח לשלוח את שתיכן במונית.‬
‫נעים להכירך.‬ ‫-לילה טוב, אנג'ל.‬
‫יום הולדת שמח!‬
‫בחודש הבא.‬
‫לא.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫תודה.‬
‫לא הייתי צועק עליה אם הייתה אמי.‬
‫אתה שונא את אמך.‬ ‫-כי היא צועקת עליי.‬
‫בסדר.‬ ‫-זה...‬
‫אכתוב לה פתק התנצלות.‬ ‫-תודה.‬
‫ואזמין אותה לצהריים ואז אתנצל שוב.‬
‫היא לא קולטת התנצלויות בפעם הראשונה.‬
‫תודה.‬
‫יש צלב שאוכל למסמר אליו את ההתנצלות?‬
‫רק תכין את הפתק.‬ ‫-טוב.‬
‫אמא.‬
‫אמא, אמרתי לך שיש מישהי שעושה את זה.‬ ‫-לא. אמרת שאתה תעשה את זה.‬
‫אני מצטער על אתמול בלילה.‬
‫למה אתה מצטער?‬
‫כי זה היה מביך.‬ ‫-לא, זה לא היה מביך.‬
‫זה בעילת קטינה, אבל לא נתקטנן על מינוחים.‬
‫זה לא קרה לי אף פעם. כאילו, 17?‬
‫זה לא מעניין אותי, מאט.‬ ‫-מה?‬
‫אם אתה משקר, אין לי עניין.‬
‫אני לא משקר.‬
‫ראיתי את המגזין שלך. הוא לא עוסק בספורט.‬
‫לא אמרתי שכן.‬
‫אמרת שאתה עובד במגזין לגברים ‬ ‫ששמו "ביצים בלבד".‬
‫הייתי אמורה לחשוב, שק אשכים?‬
‫ראשית, זו לא מילה ‬ ‫שאני רוצה לשמוע מאמא שלי,‬
‫ושנית, את לא קהל היעד.‬
‫זה ברור מאוד. ‬ ‫אז עכשיו אני יודעת את האמת עליך.‬
‫העבודה שלי לא קשורה ‬ ‫לזה שהיא קטינה. צעירה...‬
‫צעירה יותר ממה שהיא אמורה.‬
‫אז בת כמה זאת, לדעתך?‬
‫לא יודע, אמא.‬ ‫-אבל אתה העורך.‬
‫אני המעצב הגרפי.‬
‫אני מעצב את המראה של "ביצים בלבד".‬
‫המגזין.‬
‫אז זה משקף את טעמך?‬
‫זו העבודה שלי, אמא.‬
‫עבודה שאני טוב בה.‬
‫להתאים את התוכן לקהל שלנו.‬
‫והקהל שלנו הוא גברים צעירים ‬ ‫והם אוהבים נשים צעירות.‬
‫זה לא מגזין שמחביאים מתחת למזרן, אמא.‬
‫אנחנו "ואניטי פייר" ‬ ‫עם חצי מהשכל וכפליים הגוף.‬
‫אנחנו הכי מיינסטרים.‬
‫אבא שלך ואני לא ‬ ‫גידלנו אותך להיות מיינסטרים.‬
‫גידלנו אותך להיות יוצא דופן.‬
‫אם אביך היה בחיים...‬ ‫-הוא היה מאוכזב?‬
‫שלא נדע, לא עמדתי בציפיות, נכון?‬
‫אבל הוא לא פה, אמא.‬
‫אז למה את בצד שלו?‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫למה לא הגעת אף פעם למשחקי הכדורסל שלי?‬
‫זה היה זמן שבילית עם אביך. ‬ ‫הוא המאמן, אתה הכוכב.‬
‫אני שומרת את כל הגביעים,‬
‫ותדע שהייתי גאה בכל ניצחון.‬
‫וכשהפסדנו?‬
‫לא הפסדת לעיתים קרובות.‬ ‫-נכון,‬
‫כי לדברי אבא, כישלון לא היה אופציה.‬
‫אבל נראה שעכשיו כן.‬
‫אתה לא כישלון.‬ ‫-לא, אני יודע שאני לא כישלון.‬
‫אז למה את מטיפה לי?‬
‫אני רוצה שיהיו לך ציפיות גבוהות מחייך.‬
‫שתמצה את המיטב מקיומך.‬
‫לא אני גר באותו בית!‬
‫אמא, פרצת לי הביתה וגנבת לי וודקה?‬
‫וודקה?‬
‫איזה קשקוש.‬
‫היינו אמורים לאכול ארוחת ערב. ‬ ‫אפיתי פשטידה.‬
‫יצאתי לדייט שלך אתמול בלילה.‬
‫מה? איך היה?‬
‫הייתי מעדיף לחטוף שוב נשיכה מכלב.‬
‫היו לי תקוות גדולות לגבי הבחורה מיונקרס.‬
‫לפעמים הקסם מתרחש בדייט השני.‬
‫רוצה להיפגש במוזיאון אחרי העבודה?‬
‫אני לא יכול.‬
‫יש לי מסיבה ב"וואן אוק" (מועדון יוקרתי).‬
‫השקת מוצר לתחליב רחצה/שמפו.‬
‫אמהות מוזמנות?‬ ‫-לא.‬
‫כלומר, לא...‬
‫מוזמנים רשומים בלבד וצריך לאשר הגעה.‬
‫זו אפילו לא מסיבה.‬
‫זה עבודה, חבל שאמרתי שזו מסיבה.‬
‫היה נחמד לראותך, אמא.‬
‫אוהב אותך.‬
‫אם את יוצאת בכל זאת, תנעלי.‬
‫כמו שאמרתי.‬
‫אני לא יוצאת.‬
‫בסדר.‬
‫תראי.‬
‫דבורים קטנות.‬
‫אלוהים.‬
‫תארי לך.‬
‫זה לא נהדר? קצת שמרני.‬
‫מה ידוע לנו על המסיבה הזאת?‬
‫יש רשימת מוזמנים, מתברר.‬
‫לשמפו?‬
‫אני מרגישה עירומה.‬
‫וואו. איפה החבאת אותם?‬
‫אני מנסה להצניע.‬
‫למה? הם מהממים.‬
‫זה הולם, לדעתכן?‬
‫השמלה או ההתפלחות למסיבה של הבן שלך?‬
‫מאט הביא הביתה בחורה כמעט מחצית מגילו.‬
‫לארי התחתן עם מישהי כמעט מחצית מגילו.‬
‫זה מה שגברים עושים.‬
‫אולי אלה?‬
‫מאט כבר לא מקשיב לי.‬
‫אז אני מנסה להקשיב לו.‬
‫אני מנסה להבין את החיים שלו כאן, ‬ ‫לתמוך במה שהוא רוצה.‬
‫זה מוגזם?‬
‫לא.‬
‫זה ראוי להערכה.‬ ‫-כן.‬
‫את צריכה ללכת למסיבה ‬ ‫וללבוש את השמלה המהממת הזאת.‬
‫וצריך לסדר לך את השיער.‬
‫זו היא.‬
‫בסדר. היא טובה?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫קרול, הגיע הזמן.‬ ‫-הזמן למה?‬
‫למראה חדש.‬ ‫-כן.‬
‫קדימה. אני פוגשת את פול לצהריים באחת.‬
‫היי, אני ארין.‬ ‫-שלום.‬
‫אני רואה שהבאת חברות... אלוהים.‬
‫גברת ליברמן.‬
‫זה מטורף. ארין.‬
‫כן, זו ג'יליאן. אלה קרול והלן.‬
‫היי.‬ ‫-שלום.‬
‫אני יודעת שזה מוזר.‬ ‫-כן.‬
‫ואני מצטערת.‬
‫אבל זה למען קרול.‬
‫קרול רוצה מייקאובר.‬ ‫-לא.‬
‫לא אמרתי "מייקאובר" טוב?‬
‫שמעי, אני הולכת למסיבה הערב,‬
‫אבל קודם כול,‬
‫אני צריכה לדעת ‬ ‫אם יש לך ניסיון עם שיער כמו שלי.‬
‫כן. אני מתעסקת בכל סוגי השיער.‬
‫רואה?‬
‫את מעצבת השיער המושלמת.‬
‫מושלמת.‬
‫אוקיי.‬
‫נכון?‬
‫דניאל יודע שאת כאן?‬
‫לא. יוזמה שלי.‬
‫אבל זכרתי שהזכרת את המספרה‬
‫כשאכלנו יחד פעם.‬
‫נכון, ואז שאלת מה ארצה להיות כשאהיה גדולה.‬
‫אלוהים.‬
‫באמת?‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫בכל מקרה, בואו...‬
‫נתחיל לעבוד על קרול.‬ ‫-לא.‬
‫אין לחץ.‬
‫בואו לא נגזור בכעס.‬
‫אני מצטערת. אמרתי שאני מצטערת?‬
‫כן, כבר שלוש פעמים. נראה לי שזה מספיק.‬
‫בסדר.‬
‫אז, קרול...‬
‫כן.‬
‫את פתוחה לתסרוקת חדשה?‬
‫ובכן...‬ ‫-כן.‬
‫לא משהו דרסטי.‬
‫פין תמיד אהב את השיער שלי טבעי...‬
‫יש לך פנים יפים.‬
‫צריך למסגר אותם.‬
‫וצריך לשחרר את התלתלים.‬
‫זה נהדר.‬
‫נחמד.‬
‫כן.‬
‫את התספורת הראשונה שלי.‬
‫תרימי את הראש.‬
‫מה דעתכן?‬
‫אלוהים!‬
‫אם היית נראית צעירה קצת יותר, ‬ ‫מאט היה יוצא איתך.‬
‫את מחוללת ניסים!‬
‫לא.‬ ‫-באמת? זה היה כל כך עייף?‬
‫לא...‬
‫ארין, תודה. אני מתה על זה.‬
‫רק עזרתי לך להיות את.‬
‫שמעי, ארין,‬
‫אני מוכרחה להתנצל.‬
‫שוב?‬ ‫-כן, שוב.‬
‫הייתי צריכה להתאמץ יותר קודם.‬
‫שמעי, אולי אקח אותך ואת דניאל לצהריים...‬
‫או שתעצבי לי את השיער?‬
‫עכשיו את מתנדבת.‬
‫תודה.‬
‫לא, אני עוברת דירה בשבוע הבא.‬
‫מה? למה? לאן?‬
‫לחברתי יש מספרה בלוס אנג'לס, ‬ ‫אז אנסה לגור בחוף המערבי.‬
‫אבל היה כיף לפגוש אותך שוב.‬
‫תיהני מהמסיבה, קרול.‬
‫איך לא, אחרי זה?‬
‫תודה.‬ ‫-נעים להכיר, ארין.‬
‫מה שלומו?‬
‫הוא...‬
‫את יודעת...‬
‫היו לו ימים יפים יותר.‬
‫איתך.‬
‫היה לו טוב יותר.‬
‫עד ששברתי את לבו.‬
‫אבל הוא שבר את לבי קודם.‬
‫אז אנחנו תיקו.‬
‫זה נכון.‬
‫אני יודעת דבר אחד...‬
‫הבעיה אינה שאני מתערבת ‬ ‫אלא שהייתי צריכה להתערב קודם.‬
‫לא הייתי אומרת לו.‬
‫הינה פול.‬
‫תראי אותו, כה נאה.‬
‫אנחנו בכלל לא פה.‬
‫תיהני מההתנצלות.‬ ‫-לכי.‬
‫היי.‬ ‫-שלא יראה אותנו.‬
‫נשים בגיל העמידה במנהטן. אנחנו בלתי נראות.‬
‫אוקיי.‬
‫תודה.‬
‫הפתק שלך היה כל כך נחמד.‬
‫רעיון של אנדרה?‬
‫סליחה.‬ ‫-כן?‬
‫אשתה מה שהיא שותה, בלי הלגלוג.‬
‫שמעי, אני...‬
‫ממש מצטער שתקפתי אותך אתמול, בעניין אבא.‬
‫כן.‬
‫טוב?‬ ‫-כן.‬
‫מצטער.‬
‫פשוט, זו לא הבעיה שלי שאת לא מצליחה לשחרר.‬
‫אני בדרך כלל מזמין דג.‬
‫אז...‬ ‫-מה הכוונה, לא מצליחה לשחרר?‬
‫אני אומר שזו הבעיה.‬
‫אתה טועה לגמרי.‬
‫אני נשואה באושר לאדם שאני מאוהבת בו.‬
‫אאמין לכל מה שתגידי.‬
‫אל תתנשא עליי בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫תיהנו.‬ ‫-תודה.‬
‫אני לא מתנשא. אני מתנצל.‬
‫אז לקרוא לנישואין שלי ביזיון ‬ ‫זו ההתנצלות שלך?‬
‫אני לא מאשים אותך בשום דבר.‬
‫אני רק מנסה להתנצל.‬
‫אתה יודע, זה מה שאתה תמיד עושה.‬
‫אתה תמיד מעלה האשמות מופרכות‬
‫ואז מתנהג כאילו אני רגישה מדי‬
‫שהבחנתי שבכלל אמרת את זה.‬
‫זה דבר קטן.‬
‫זו אבחנה קטנטנה.‬
‫זה דבר שהיה ברור לי מאוד.‬
‫אמא, אם זה לא היה נכון ‬ ‫לא היית כועסת כל כך.‬
‫אוי...‬ ‫-צריך ללכת.‬
‫אל...‬
‫צריך ללכת!‬
‫תתבייש לך.‬
‫קרול ווקר?‬
‫ג'יליאן ליברמן.‬
‫לא יודעת למה היא לא סיפרה לך שאנחנו בעיר,‬
‫אבל לא הייתי משתמשת במילה "קנוניה".‬
‫הרגשות שלי, או היעדרם,‬
‫כלפי בעלי וכלפי בעלי לשעבר, הם לא עניינך.‬
‫לא אמרתי שכן.‬
‫זה כוון אליי.‬
‫ואין לך זכות להניח ‬
‫מה אני חושבת או מרגישה,‬
‫במיוחד כשההנחות שלך לא מדויקות ופוגעניות.‬
‫את צודקת בהחלט.‬
‫הנושא סגור.‬
‫תודה לאל.‬ ‫-כן.‬
‫אני חושבת שקרול ואני צריכות לזוז.‬
‫רציתי לספר לך עוד משהו.‬
‫לשים הכול על השולחן.‬
‫לא רוצה שתשמעי ממישהו אחר ‬ ‫או מבן של מישהי אחרת.‬
‫אם בכלל אני צריך לספר לך ‬ ‫כי זה לא קשור אלייך.‬
‫פשוט... תגיד מה העניין.‬
‫יכול להיות...‬
‫שלא יהיו לי ילדים משלי.‬
‫הנחתי כך.‬
‫הומואים עושים ילדים, אמא.‬
‫אתה רוצה ילדים?‬ ‫-לא.‬
‫העניין הוא שלהומואים יש...‬
‫זרע, וללסביות יש רחמים,‬
‫אז לא צריך שסטרייטים יגידו ‬ ‫מה אנחנו יכולים לעשות.‬
‫מה?‬
‫לכן לא רציתי לספר לך.‬
‫אתה צעיר מכדי להחליט דבר כזה.‬
‫איזו החלטה?‬ ‫-שתי אמהות ואבא-תורם-זרע, נכון?‬
‫נכון?‬ ‫-אמא, מה שאני אומר...‬
‫אם אתן זרע לשתי נשים שאני מכיר ובוטח בהן,‬
‫אדע שהילד יהיה אהוב ומוגן...‬
‫אתה טוען שלא היית אהוב? ‬ ‫אתה מנסה לגרום לי לחוש אשמה?‬
‫זה לא קשור אלייך.‬
‫זה קשור אליי.‬ ‫-ולמתנה שתיתן לחברותיך?‬
‫כן, למתנה שאתן לחברותיי, דבר שמשמח אותי‬
‫כי אני אוהב אותן והן את התינוק.‬
‫הוא אמר תינוק?‬ ‫-יש תינוק?‬
‫יש תינוק?‬
‫על מה חשבת שאנחנו מדברים?‬
‫זרע! חשבתי שמדברים על זרע!‬
‫תינוק יוצרים ב-9 חודשים.‬
‫הסתרת את זה ממני תשעה חודשים?‬ ‫-אמא, את עושה עניין...‬
‫זו הייתה ארוחה נפלאה, אף על פי שלא אכלנו.‬
‫אל תקום.‬
‫בבקשה, שב ותעשה עוד... ילדים-של-אחרים,‬
‫כדי שיהיו לי עוד לא-נכדים-שלי,‬
‫ונוכל כולנו להיפגש בחגים‬
‫ולהיות לא-משפחה-גדולה-ומאושרת,‬
‫כי אני כבר לא אמא, אני "אחרת".‬
‫ועכשיו אני לא סבתא...‬ ‫-מה...‬
‫אני "סבת-אחרת".‬
‫הלן, חמודה!‬ ‫-השיער שלך נראה נפלא, קרול.‬
‫תודה, פול.‬
‫אבל זו לא הייתה התנצלות.‬
‫הלן!‬
‫חשבתי שאת לא רוצה להיות סבתא.‬
‫אני לא רוצה שישללו ממני דברים.‬
‫כלומר...‬
‫עכשיו מישהי אחרת מקבלת את הנכד שלי,‬
‫כמו שמישהי אחרת קיבלה את בעלי.‬
‫איך זה קשור ללארי פתאום?‬
‫כי גירושין זה לא פייר.‬
‫גירושין זה נהדר לגברים. הם משיגים...‬
‫מישהי צעירה,‬
‫רזה יותר, טובה יותר.‬
‫ונשים משיגות מישהו מבוגר יותר וקירח יותר!‬
‫קיבלתי הודעה מדניאל.‬
‫"תפסיקי להתקשר אליי."‬
‫מה לענות?‬
‫בבקשה, אל תעני.‬
‫בואי פשוט...‬
‫פשוט נלך הביתה לפני שנגרום עוד נזק.‬
‫לא. קרול.‬
‫את והציצים שלך יוצאים, ‬ ‫ואני לא מדברת עליי ועל הלן.‬
‫כן.‬
‫קרול, צאי ותבלי.‬ ‫-כן.‬
‫חבל שלארי לא מת כמו בעלך.‬
‫את צריכה להתרכז יותר בדברים שאת אומרת‬
‫ופחות בדברים שאת מרגישה.‬
‫מצטערת נורא.‬
‫מה אמרתי?‬
‫מה?‬
‫באמת?‬
‫סליחה.‬
‫אני אורחת של מאט ווקר.‬
‫הוא ברשימה?‬
‫הוא "ביצים בלבד".‬
‫המגזין.‬
‫זה מגזין.‬
‫כן. אני מכירה את מאט.‬
‫הוא כבר נכנס. לא רשום "פלוס אחד".‬
‫אני אמא שלו. קרול ווקר.‬
‫יש לי רישיון נהיגה.‬
‫בבקשה.‬
‫ותמונה של מאט באמבטיה מגיל 3.‬
‫עומד לו?‬
‫לא, זו סירה צעצוע.‬
‫אלוהים.‬
‫זה לאינסטגרם.‬
‫היא בסדר.‬
‫סליחה.‬
‫הרסתי את השמלה שלך.‬
‫מצטערת.‬ ‫-לא אהבתי אותה.‬
‫הכול באשמתי.‬
‫אני בורחת מבני.‬
‫אני ג'וליה.‬
‫קרול. ווקר.‬
‫למה את בורחת מבנך?‬
‫הוא אמר לי לא לבוא.‬
‫לא יפה.‬
‫אולי כן.‬
‫אולי ידע שכולם יהיו צעירים ממני ב-30 שנה‬
‫ושאני ארגיש כמו הדינוזאור האחרון.‬
‫תודה, דיימון.‬ ‫-אין בעד מה.‬
‫דיימון, דיימון.‬
‫היי.‬
‫סבתא הייתה לובשת משהו כזה?‬
‫לא, בטח לא למיטה.‬
‫אנחנו לא הולכות לישון, ‬ ‫אנחנו יוצאות למועדון.‬
‫לא יצאתי למועדון ‬ ‫כשהייתי אמורה לצאת למועדון.‬
‫בכלל יכניסו אותנו?‬
‫גם לא האמנתי שאכנס לג'ינס האלה ותראי אותי.‬
‫את מצליחה לנשום?‬
‫מדי פעם.‬
‫קדימה, בואי נרד.‬
‫המלון הזה אמור להיות סצנת מסיבות מטורפת.‬
‫תזמיני בלבוי.‬
‫כל אחד יותר מהמם מהשני, והם באים אלייך.‬
‫שמתי לב. הזמנת קרח פעמיים.‬
‫זייני כבר אחד מהם.‬
‫מה? אני צמאה.‬
‫בחייך, אנחנו בניו יורק.‬
‫קדימה!‬
‫בסדר. רק אתקלח.‬
‫כן.‬
‫נראה לי שזה הוא.‬
‫כי הוא הכי חתיך כאן?‬
‫יש לו פאסון.‬
‫זה הוא.‬
‫לא יכולה לדבר איתו.‬
‫מאט...‬
‫לא ראה אותי שיכורה אף פעם.‬
‫ספרי לי על ארגון הצדקה שאת עובדת בו.‬
‫זה נקרא "הלוואות מיקרו".‬
‫אנחנו מעניקות הלוואות קטנות ‬ ‫לאנשים העניים בעולם.‬
‫בעיקר לנשים.‬
‫כדי שיוכלו לצאת ממעגל העוני.‬
‫אני רוצה שתעשי ילד עם הבן שלי.‬
‫מאט...‬
‫אולי נדמה שהוא יהיר ושטחי ו...‬
‫חושש מאוד מרגשות אמיתיים עד שבא לך לבכות.‬
‫אבל בבסיסו הוא טוב.‬
‫הוא מסוגל להיות אדם טוב.‬
‫אני רוצה שאת תראי לו‬
‫איך להיות האדם הטוב הזה.‬
‫נראה לי שצריך לקחת אותך הביתה.‬
‫בואי נרקוד.‬
‫אהבתי כל כך לרקוד.‬
‫אבא של מאט היה לוקח אותי לרקוד.‬
‫הוא מת.‬
‫אז הוא כבר לא רוקד.‬
‫אמא!‬
‫מה את...‬
‫מה זה? מה קרה לשיער שלך?‬
‫ואמא, אלה לא היו בבוקר.‬
‫מאט...‬
‫אני מאוהבת בג'וליה!‬
‫אני אוהבת אותה. ‬ ‫אני חושבת שגם אתה תאהב אותה.‬
‫בסדר, שחררי לה את היד.‬
‫זו אמא שלי.‬
‫לרקוד יחד לא עושה אותך לסבית.‬
‫אביך אהב לסביות, שתדע.‬ ‫-אמא.‬
‫מצאתי את הקלטות שלו אחרי שהוא מת.‬
‫בבקשה,תפסיקי לדבר ולרקוד.‬
‫יודעת מה? בואי נעלה אותך על מונית.‬
‫אתה תעלה על מונית!‬
‫אני אוכל קינוח.‬
‫אולי אבלה כל הלילה.‬
‫אולי אשתה מתוך נעל.‬
‫הייתי בחורה לפני שהייתי אמא שלך.‬
‫תגידי, זה נראה טוב?‬
‫כלומר, מחוץ לפוקיפסי.‬
‫לעזאזל.‬
‫היי.‬ ‫-ג'יליאן.‬
‫אני זקוקה לחברותיי.‬
‫הוא בקושי זיהה אותי.‬
‫בגלל המראה החדש?‬
‫לא! כי נהניתי!‬
‫זו הייתה המטרה שלנו.‬ ‫-התעלפת.‬
‫אגב, מוצרי הטיפוח החדשים שלך נהדרים.‬
‫כן, הכול אנטי-הזדקנות.‬
‫למה כולם "אנטי-הזדקנות"?‬
‫יודעות מה אנטי הזדקנות?‬
‫מוות.‬
‫בואו נשמח שאנחנו מזדקנות.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אגב,‬
‫אתן יודעות כמה זמן עבר מאז ש...‬
‫עשית סקס?‬
‫עמדתי לומר "אכלתי פיצה".‬
‫אני לא חוזרת הביתה הערב.‬
‫כלומר, לבית של מאט.‬
‫אני בחופשה.‬
‫אז מבטלים את המשימה?‬ ‫-יש לנו משימה חדשה.‬
‫לרקוד על עלות השחר.‬
‫כשלנו במשימה הראשונה?‬
‫שתזדיין המשימה הראשונה!‬
‫מה עם הבנים?‬
‫שיזדיינו הבנים!‬
‫אני ממש אוהבת את קרול החדשה!‬
‫כן!‬
‫עוד אחד.‬
‫תעשי את זה, אחות!‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫כן!‬
‫בואו.‬
‫כן.‬
‫זו את.‬
‫אמא שלך שכחה את זה.‬
‫תודה.‬
‫אתה יודע איפה היא?‬
‫ישנה.‬
‫מוקדם.‬
‫בטוח?‬ ‫-לא?‬
‫לא הורדתי אותה פה.‬
‫מצאתי את הכתובת שלך בטלפון שלה.‬
‫אמא?‬
‫איפה הורדת אותה?‬
‫בפיצרייה בווילג'. היא פגשה חברות.‬
‫היא לא אוכלת פיצה.‬
‫ואין לה חברות בווילג'.‬
‫והשיער והשמלה. ‬ ‫היא כאילו רוצה שאנשים יסתכלו,‬
‫זו לא אמא שלי.‬
‫היא בכלל לא אוהבת לרקוד.‬
‫היא מתה על ריקודים.‬
‫טוב.‬
‫השם והמספר שלי רשומים ‬ ‫על מפית בכיסוי הטלפון.‬
‫אשמח לשמוע שהיא בסדר.‬
‫חכי.‬
‫היי, גברת דין.‬
‫ג'וליה.‬
‫תודה. זה היה...‬
‫זה היה נחמד.‬
‫יופי של תמונה באינסטגרם, אגב.‬
‫מה?‬
‫מישהו בדלת?‬
‫או שהראש שלי דופק?‬
‫לכי, ג'יל. קדימה.‬
‫למה אני?‬
‫בסדר.‬
‫מה קורה?‬
‫היי, אמא.‬ ‫-דניאל.‬
‫סליחה.‬ ‫-מה? מאט?‬
‫הם פה.‬ ‫-כן.‬
‫אמא.‬
‫אמא!‬
‫לכן לא יכולת להתקשר?‬
‫חברתך החדשה הביאה את זה.‬
‫דאגנו נורא.‬
‫הזמנתי אתכם להיכנס?‬
‫הזמנו אתכן לניו יורק?‬
‫אתם מוכנים להפסיק לצעוק?‬
‫יש לי הנגאובר.‬
‫כן, אמא. זה מה שקורה כמשתכרים ‬ ‫במסיבת העבודה שלי.‬
‫ועכשיו יש תמונת עירום שלי באינסטגרם.‬
‫אני לא קשורה לשום תמונת עירום.‬ ‫-באמבטיה.‬
‫אה, כן. הראיתי לבחורה אחת.‬
‫מותר לנו להיות בניו יורק.‬
‫לא היה לי מושג איפה היית אמש.‬
‫לא היה לי מושג שיש לי נכד, אז אנחנו תיקו.‬
‫אמרתי לה.‬
‫תראה, פול מדבר עם אמא שלו.‬
‫למה נפרדת מארין?‬
‫אמא, אתמול אמרת לי שאת עוזבת.‬
‫תזכירי לי למה את פה?‬
‫רגע. הייתן במלון?‬
‫מה הבעיה?‬
‫למה לא ישנת במלון?‬
‫כי הלן וג'יליאן לא נתנו לי.‬
‫למה? מה הבעיה במלון?‬
‫אומר לך מה הבעיה במלון הזה.‬
‫האבטחה לקויה.‬
‫את מוכנה ללבוש חלוק או משהו?‬
‫מה אכפת לך. אתה גיי בכלל.‬
‫יודעת משהו? אני גיי, לא עיוור.‬
‫טוב, מאט. נתראה בבית.‬
‫הבית שלך בפוקיפסי!‬
‫לא יפה.‬ ‫-מצטער.‬
‫ביי, אמא.‬
‫רציתי לראות אותם מגיל עשר.‬
‫אלה ציצים יפים מאוד.‬
‫אפשר לא לדבר על הציצי של אמא שלי?‬
‫אישה מקסימה.‬
‫בואו נדבר על ארוחת צהריים.‬
‫אולי נדבר על וודי ווקר?‬
‫בחיי.‬ ‫-תהיה גאה.‬
‫זו הייתה סירת צעצוע!‬
‫סירה בצורת זין?‬ ‫-שבעים אלף לייקים?‬
‫תראה.‬
‫אני כל כך כועס עליה.‬
‫תנשום. עצור.‬ ‫-אז...‬
‫אני סולחת לך.‬
‫יופי, מצוין.‬
‫סיפרת ללארי שיש לו נכד?‬
‫אני הולך למכולת.‬
‫כן.‬
‫והוא כיבד את החלטתי.‬
‫אין לי ספק.‬
‫זה לא משנה בכל מקרה, אמא.‬
‫לאבא אין נכדה.‬
‫גם לך אין נכדה.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫לי אין בת.‬
‫זו הייתה תרומת זרע.‬
‫פול, זו בת?‬
‫אני הולכת הביתה.‬
‫חבל שבאתי.‬
‫מה חשבת שיקרה, אמא?‬
‫חשבתי שלא תכניס אותי.‬
‫זו הייתה אופציה?‬
‫אתה אהוד.‬
‫אתה מצליח.‬
‫אמא, זה נשמע מדכא ככה.‬
‫לא. זה מה שאמור לקרות לילדים.‬
‫אתה עצמאי לגמרי.‬
‫אמא, למה אני מרגיש כאילו אנחנו נפרדים?‬
‫מתיו, אני צריכה לספר לך משהו.‬
‫אבא שלך לא רצה שאבוא למשחקים. לכן לא באתי.‬
‫חשבתי שהוא קשוח איתך מדי.‬
‫היינו מתווכחים ובסוף הוא אמר,‬
‫"תפסיקי לבוא אם זה מפריע לך".‬
‫אז הפסקתי.‬
‫ואז קיבלת גבעים ופרסים,‬
‫וחשבתי שהוא צדק ואני טעיתי.‬
‫ועכשיו מתברר שאני צדקתי.‬
‫הקטע האירוני הוא...‬
‫שהזדקקת לי אז ואתה לא זקוק לי עכשיו.‬
‫אני בסדר, אמא.‬
‫לא? יצאת בסדר, נכון?‬
‫מתיו...‬
‫אתה יודע מי אתה בלעדיי.‬
‫אני צריכה להבין מי אני בלעדיך.‬
‫אז, מתברר שזו שלא נכנסה להיריון,‬
‫אומרת שאמא שלה היא הסבתא מצד האבא,‬
‫אז לי אין תפקיד פה.‬
‫הן גם אמרו לפול ברוב חוצפתן‬
‫שהן לא מוכנות שאפגוש את אלה.‬
‫מה שינה את דעתן?‬ ‫-שום דבר.‬
‫ואתן יודעות מה הכי מרגיז?‬
‫תמיד רציתי בת.‬
‫לארי רצה לעצור באחד,‬
‫אבל אני הייתי מוכנה לשלושה אם הוא...‬
‫רגע, למה אנחנו פה אם את לא פוגשת את הילדה?‬
‫הייתי יכולה לחטוף את המוביל של ארין.‬
‫זו לא תוכנית מושלמת אבל זה משהו.‬ ‫-חשבתי שחוזרים הביתה.‬
‫כן, רק עצרנו בקובל היל (שכונה בברוקלין).‬
‫שכנעתי את פול לתת את הכתובת ‬ ‫ואני לא רוצה להגיע בידיים ריקות.‬
‫לא היינו רצויות אצל הבנים, ‬ ‫זה לא עצר בעדנו.‬
‫כן, נמאס לי שעוצרים אותי כל הזמן.‬
‫לארי אמר שאם כל כך רציתי בת, ‬ ‫הייתי צריכה ללדת תאומים.‬
‫לארי-לארי-לארי! די כבר עם לארי!‬
‫אנחנו לא רוצות לשמוע שוב את שמו. ‬ ‫לא חיבבנו אותו בכלל.‬
‫התגרשת מהאידיוט הזה לפני 11 שנה.‬
‫את עדיין מדברת עליו בזמן הווה.‬
‫את מבזבזת נישואין טובים‬
‫כי את מסרבת לשחרר נישואין גרועים.‬
‫מזרוני יוגה לתינוקות?‬
‫אתן מקנאות? זה העניין?‬
‫מה?‬
‫אתן מקנאות שיש לי נכדה?‬
‫הלן, בחייך.‬ ‫-מה?‬
‫אנחנו שמחות נורא שתפגשי היום את אלה.‬
‫נראה לי שג'יליאן מנסה להגיד‬
‫שיש לך משהו מיוחד עם פרנק.‬
‫איך שהוא מסתכל עלייך, מדבר עלייך.‬
‫אין לך מושג כמה את בת מזל ‬ ‫שיש לך את פרנק במקום לארי.‬
‫אנחנו לא מקנאות בך.‬
‫פול נכנס לחדר והביא ביד. ‬ ‫אם זה עושה אותך סבתא,‬
‫אז כולנו סבתות.‬ ‫-מספיק, טוב?‬
‫כבר עצבנו את הבנים. יש לנו רק זו את זו.‬
‫מקנאה?‬
‫אלוהים.‬
‫מה הבעיה שלך, הלן?‬
‫בסדר.‬
‫אומר לכן מה הבעיה.‬
‫וזה אוכל אותי כבר 11 שנה.‬
‫אתן יודעות למה התגרשתי מלארי?‬
‫כן. הוא בגד בך.‬
‫זה קרה בשנה שהבעלים שלנו יצאו למסע דיג‬
‫לברקשירס.‬ ‫-נכון.‬
‫בסדר, הלן. ניצחת.‬
‫וללארי הייתה שם יזיזה, ואני גיליתי‬
‫והיו לי מספיק אומץ וכבוד עצמי לעזוב.‬
‫הוא שילם עליה מכספי הקולג' של מאט.‬
‫בלונדה טבעונית אנורקסית.‬
‫והייתה לה חברה בשביל הבעל של ג'יליאן.‬
‫ג'ואל בגד בג'יליאן בדיוק כמו שלארי בגד בי,‬
‫אבל היא סלחה לו.‬
‫אני לא מצפה שתביני למה סלחתי לג'ואל,‬
‫כי האדם היחיד שאת אוהבת הוא את עצמך.‬
‫לא את לארי, לא את פרנק,‬
‫לא את קרול או אותי, ‬ ‫או את ה"נכדה" החדשה שלך,‬
‫אפילו לא את בנך!‬
‫האדם היחיד שאי פעם אהבת, הוא את.‬
‫בסדר.‬
‫אם את כל כך טובה באהבה,‬
‫אז למה בנך מרושש, מדוכא ומובטל?‬
‫אומר לך.‬
‫כי חיבלת בסיכויים שלו להיות מאושר.‬
‫אלה שטויות ואת יודעת את זה.‬
‫כן? הייתה לו טבעת.‬
‫אבל את...‬
‫זרעת כל כך הרבה ספק.‬
‫לא רק לגבי ארין, אלא לגבי עצמו,‬
‫ואז כשסוף-סוף אזר אומץ להציע נישואין,‬
‫הוא תפס את ארין מזיינת את המאמן שלה.‬
‫נראה לי שדניאל היה מספר...‬
‫הוא לא רצה לשמח אותך.‬
‫שנאת את ארין עד לפני רגע.‬
‫פול סיפר לי.‬
‫את ידעת מזה?‬
‫מאט אולי הזכיר טבעת.‬
‫הלן, בעניין מסע הדיג ההוא.‬
‫קרול, בואי נלך.‬ ‫-ופול הביא ביד כדי ליצור ילדה.‬
‫הלן, בברקשירס,‬
‫לטבעונית היתה חברה בשביל פין?‬
‫מצטערת. היו לה הרבה חברות.‬
‫כל הזמן הזה...‬
‫ולא אמרתן לי מילה.‬
‫חשבתי שאנחנו חברות.‬
‫לעזאזל.‬
‫את נוסעת הביתה ברכבת.‬
‫בבקשה, אל תלכו.‬
‫חבר'ה, אני מצטערת.‬
‫קרול, אני מצטערת. ג'יליאן, חכי!‬
‫אל תלכו!‬
‫זה היה רע!‬
‫פתח את הדלת או שאתחיל לשיר.‬
‫את צריכה הנחיות להגיע הביתה?‬
‫אלמד אותך להשתמש בווייז.‬
‫לא רוצה שהממשלה תעקוב אחריי.‬
‫יהרוג אותך לענות לטלפון?‬ ‫-אני עובד.‬
‫על מה?‬ ‫-על הספר שלי.‬
‫סוף-סוף נחתה עליי השראה.‬
‫זה על אם שתלטנית. ‬ ‫זה ייקרא, "כניסה בלי רשות".‬
‫דניאל, זה חשוב.‬
‫הטבעת עדיין אצלך?‬
‫איזו טבעת?‬
‫זו שתכננת לתת לארין.‬
‫חמוד, למה לא אמרת לי כלום?‬
‫כי ממילא לא חיבבת אותה, אמא. מה זה משנה?‬
‫מה אני יודעת? ‬ ‫אני סתם עושה סטוקינג באינטרנט.‬
‫וטעיתי.‬
‫תהיתי איך יהיה לשמוע אותך אומרת את זה.‬
‫והתברר שצדקת, אז...‬
‫לא.‬
‫היא אישה מקסימה, ואתה בחור מקסים.‬
‫אז אם הטבעת אצלך,‬
‫ואם היא אהבת חייך,‬
‫אז תעשה משהו לפני שיהיה מאוחר מדי.‬
‫כי מי יודע, אולי היא אורזת ‬ ‫ועוזבת את העיר...‬
‫או משהו כזה.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אתה גבר בוגר.‬
‫אני רק מקווה שתעשה ‬ ‫מה שהכי טוב לחיים ולעתיד שלך.‬
‫פגשת אותה או משהו?‬
‫אמא, רגע.‬
‫אמא, פרצת גם לדירה שלה?‬
‫למה את עוקבת אחריי?‬
‫פול אמר שלא תיעני לבקשתנו.‬
‫זה בסדר, חמודה. הכול בסדר.‬
‫מה בדיוק את רוצה?‬
‫אני...‬
‫אני לא רוצה...‬
‫שום דבר. אני לא מבקשת שום דבר. אני רק...‬
‫אומרת מה אני.‬
‫סבתא.‬
‫יש לה סבתות.‬
‫הבאתי כמה...‬
‫מאה מתנות.‬
‫תקשיבי, דיברנו על זה לפני הלידה.‬
‫אנחנו מתות על פול.‬
‫באמת. ואנחנו רוצות שאלה תכיר את פול.‬
‫אנחנו מקוות שהיא ירשה כמה ‬ ‫מתכונותיו הטובות. לכן בחרנו בו.‬
‫אבל הוא לא האב.‬
‫הוא תורם זרע, מבינה?‬
‫כולנו הסכמנו. חתמנו על הסכם.‬
‫אבל...‬
‫עכשיו כשהיא כאן,‬
‫עכשיו שאני מכירה את ההרגשה,‬
‫כשלה יהיה תינוק, אם...‬
‫יהיה לה תינוק,‬
‫אם לא אוכל לפגוש אותו,‬
‫בטח גם אני ארדוף אחרי התינוק הזה בכל העיר.‬
‫זה בסדר, חמודה.‬
‫היא נראית כמו פול כשהיה קטן.‬
‫רוצה להחזיק אותה?‬
‫בואי.‬
‫תגידי שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫היי!‬
‫היי.‬ ‫-ילדה טובה.‬
‫אני רוצה להיות סבתא טובה.‬
‫טובה. לא גרועה.‬
‫חמוד, חמישה שבועות זה לא איחור.‬
‫חמישה שבועות זה הזנחה.‬
‫נשמע שהיא חיכתה לך הרבה זמן.‬
‫טוב, אמא. יודעת מה?‬
‫לך ולאבא היה סיפור מושלם, אז...‬
‫לא. אין סיפור מושלם.‬
‫האמת...‬
‫לפני שנים, אביך בגד בי.‬
‫לפני שנולדתי או אחרי?‬
‫היית בן 16.‬
‫איך סלחת לו?‬
‫לא היה קל.‬
‫נטרפתי לאיזו תקופה.‬
‫עשיתי איזו דיאטת ביצים "פקקטה".‬
‫זוכר?‬
‫כן. היית...‬
‫רצית תרנגולות או משהו כזה.‬ ‫-כן.‬
‫לול תרנגולות?‬
‫אבל...‬
‫הבנתי,‬
‫שעדיין רציתי את אבא שלך.‬
‫והחלטתי לעשות את הדבר הקשה ולהישאר.‬
‫אבל נראה לי שמה...‬
‫שעזר לי לסלוח לו יותר מכול‬
‫היה...‬
‫שהוא לא סלח לעצמו לגמרי.‬
‫אני ממש מעריץ אותך.‬
‫ואני מבין למה את מספרת לי את זה.‬
‫אבל אני לא חושב שאני יכול.‬
‫אלה החיים שלך.‬
‫הדבר הגדול, החבול, המדמם והיפה הזה.‬
‫אלה החיים שלך. אני לא אומרת לך מה לעשות.‬
‫ממתי?‬
‫מהיום.‬
‫בסדר.‬ ‫-דניאל, היי.‬
‫אתה נמצא מתחת למים הרבה זמן.‬
‫אבל כשתוציא את הראש,‬
‫תצטרך להחליט אילו חיים אתה רוצה.‬
‫אתה מסוגל.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אמא.‬
‫אני חושב שננעלתי מחוץ לדירה.‬
‫תיכנס מהחלון, כמוני.‬
‫הלכתי!‬
‫היי.‬
‫חזרת.‬
‫מה הבעיה, מתוקה?‬
‫רבת עם פול?‬
‫כמה פעמים.‬
‫גם עם ג'יליאן.‬
‫וקרול.‬
‫אפילו לא חזרנו יחד.‬
‫לכולם...‬
‫נמאס ממני,‬
‫ו... גם לי.‬
‫פרנק, למה התחתנת איתי?‬
‫מה?‬
‫אני חושב שכולם תוהים למה את התחתנת איתי.‬
‫לא, באמת.‬
‫למה?‬
‫את נחמדה.‬
‫וחכמה. את מצחיקה נורא.‬
‫יש לך הרבה אהבה.‬
‫כן, אה?‬ ‫-כן.‬
‫ואת נחרצת,‬
‫ונלהבת.‬
‫את קוצנית לפעמים, ואני אוהב את זה.‬
‫את לא מייפה את הדברים.‬
‫ומה עם...‬
‫המראה שלי?‬
‫חשבת שהתחתנתי איתך בגלל האישיות שלך?‬
‫את ארוזה בצורה...‬
‫מוצלחת ביותר.‬
‫אבל יש להלן הלסטון יתרונות נוספים.‬
‫אני בת מזל.‬
‫אני כל כך...‬
‫באמת.‬ ‫-כן. אנחנו עושים את זה.‬
‫תודה שבאת.‬
‫ההודעות שלך התישו אותי.‬
‫הבאת עט?‬
‫היי, גברת ווקר. עוד פרחים.‬
‫זו בטח טעות.‬
‫לא הזמנתי פרחים.‬
‫מצורף פתק.‬
‫הפרח האהוב עליה הוא... אירוס.‬
‫תודה, שון.‬
‫אני יודע כי היא אמרה לי,‬
‫כשהיא ביקשה שאומר עשרה דברים עליה.‬
‫אז אל תשתמש בזה.‬
‫למה? קיבלתי אחד חינם.‬
‫אם אתה לא יכול לחשוב ‬ ‫על עשרה דברים על אמא שלך‬
‫שאחד מהם אינו משהו שהיא אמרה לך במפורש, ‬
‫אז אתה בן מחורבן.‬
‫אני לא בן מחורבן.‬
‫אז תחשוב למה אתה אוהב אותה ותכין רשימה.‬
‫אני יודע שהיא אהבה את אבי.‬
‫והוא לא היה נחמד במיוחד.‬
‫הוא תמיד עבד.‬
‫גם כששיחקנו, זו הייתה עבודה.‬
‫אמא שלי לימדה אותי איך לכייף.‬
‫כשהייתי ילד, היא הייתה...‬
‫קוראת לי סיפור לפני השינה,‬
‫ומעמידה פנים שיש עוד עמוד.‬
‫והיינו ממציאים סוף אחר.‬
‫תכתוב.‬ ‫-כן.‬
‫היא עסקה באמנות כשהייתי ילד.‬
‫כרטיסים מצוירים ביד,‬
‫ציורי שמן על פי תמונות.‬
‫פעם היא ציירה...‬
‫ציור קיר ענק בחדר שלי.‬
‫אחת:‬
‫אהבת את אבא שלי.‬
‫שתיים:‬
‫לימדת אותי לכייף.‬
‫שלוש:‬
‫יכולת להיות אמנית.‬
‫מספר ארבע:‬
‫היא חושבת שאתה אדם טוב.‬
‫לא נכון.‬
‫היא אמרה לי.‬
‫היא אמרה לך שהיא חושבת שאני טוב?‬
‫אתה יכול לכתוב שהיא ‬ ‫האדם היחיד שחושב שאתה טוב.‬
‫לא ידעתי שכך היא חושבת.‬
‫ארבע:‬
‫את האדם היחיד בעולם שחושב שאני טוב.‬
‫חמש:‬
‫גרמת לי להרגיש אהוב ובטוח.‬
‫שש:‬
‫חתכת לי פירות לנשנוש, ‬ ‫גם כשהתחננתי לג'אנק פוד.‬
‫שבע:‬
‫את עדיין מתקשרת אליי, גם כשאני מתעלם ממך.‬
‫תודה.‬
‫שמונה:‬
‫הפעמים היחידות שראיתי אותך כועסת‬
‫היו פעמים שהיית צריכה לכעוס יותר.‬
‫תשע:‬
‫את אוהבת לרקוד.‬
‫עשר:‬
‫את אמא שלי.‬
‫אחת עשרה:‬
‫לימדת אותי שיש מקום בכל סיפור‬
‫לסיום מוצלח יותר.‬
‫ארין!‬
‫ארין, חכי!‬
‫אני ממש...‬
‫אני צריך...‬
‫להתאמן יותר.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מה את עושה?‬
‫אני עוברת לאל-איי.‬
‫אבל...‬
‫נוכל לדבר קודם?‬ ‫-על מה?‬
‫עלינו.‬
‫אלוהים...‬
‫מאוחר מדי, דניאל. כל החיים שלי ברכב הזה.‬
‫מצחיק, בדיוק חשבתי את אותו הדבר.‬
‫אתה לא תעצור אותי.‬
‫אוקיי.‬
‫נוכל לדבר בדרך?‬
‫אין לך מה לעשות?‬ ‫-בבקשה.‬
‫אתה תסיע אותי לאל-איי?‬ ‫-אני בא לאל-איי.‬
‫אני בא איתך.‬
‫בא לאל-איי.‬
‫מצטער.‬
‫מצטער!‬
‫אני מצטער.‬
‫גם אני מצטערת.‬
‫אתה יודע לנהוג בכזה?‬ ‫-אין לי מושג מה אני עושה.‬
‫- שנה אחר כך -‬
‫היי, לאן את הולכת?‬
‫נשבע לכן, היא דומה לשתיכן.‬
‫האמת, היא דומה לאמא שלך.‬
‫מתנהגת כמוה.‬
‫אלוהים!‬ ‫-מדברים על החמור.‬
‫או על הפיה, זה תלוי.‬ ‫-מי זו?‬
‫סבתא אוהבת את אלה!‬
‫תראו מי זאת!‬
‫סבתא!‬ ‫-הינה סבתא!‬
‫תגידי שלום לסבתא.‬ ‫-ואת...‬
‫ואת. ואתה.‬ ‫-היי.‬
‫ואתה.‬ ‫-היי.‬
‫זה בגד מסובך למדי, לא?‬
‫אמא שלי בחתונה חצי-יהודית של בנה ‬ ‫ועדיין יש לה תלונות.‬
‫אתה לא אמור לראות את הכלה לפני החתונה.‬
‫אבל כבר הפרנו כמה כללים, ‬ ‫לא יקרה כלום אם נפר כלל נוסף.‬
‫יש בזה משהו. אפשר להראות לו.‬
‫תודה, אמא.‬
‫על הכול.‬
‫אף אחד לא ישים לב.‬
‫אבל יש עניין קטן.‬
‫מאוחר מדי לעניין קטן.‬
‫אני יודע. אבל זה ממש חשוב.‬
‫אנחנו צריכים לתרגל שוב את הנשיקה.‬
‫היי!‬
‫אני עדיין כועסת, ‬ ‫אני בקושי יכולה להסתכל עלייך.‬
‫אני יודעת. תודה שהזמנת אותי.‬
‫הזמנתי את פרנק. את הפלוס אחד שלו.‬
‫קיבלת את הודעותיי?‬ ‫-כן, איזה עשרים.‬
‫קיבלת את הסמסים שלי?‬ ‫-"תפסיקי להתקשר אליי."‬
‫את יודעת...‬
‫אני די אחראית לחתונה הזאת.‬
‫כלומר, אם לא היינו נוסעות לניו יורק...‬
‫אז עכשיו הנסיעה נחשבת סיפור הצלחה?‬
‫תראי אותנו, ו...‬
‫קרול באיטליה.‬
‫היא אפילו לא ענתה להזמנה.‬
‫היא בטח עסוקה מדי בציור, באכילת פיצה,‬
‫בבחירת מאהבים איטלקיים...‬
‫אני בטוחה שהיא אומללה מאז שמכרה את הבית.‬
‫אל תתחילו את החתונה בלעדינו!‬
‫ידעתי שהיא תבוא!‬
‫התגעגעתי אליה הרבה יותר מאשר אלייך.‬
‫גם אני. כפול.‬
‫זו רק בת הזוג שלו.‬
‫היא מבוגרת מכדי להיות בת זוגו. ‬ ‫היא... בגילו.‬
‫אלוהים!‬
‫כן!‬
‫שמעתי שתהיה עוגה.‬
‫לא התקשרת, לא כתבת.‬
‫התגעגענו אלייך כל כך!‬
‫את נראית זוהרת.‬
‫אגב, הבאתי בורבון.‬
‫לא! לא עושים את זה שוב!‬
‫ברור שהבאת.‬
‫כן.‬
‫את נוהגת.‬
‫בסדר.‬
‫צאו מהאוטו!‬
‫תנו לי לצאת!‬
‫אין לי אוויר.‬
‫תרגום כתוביות: תמר בן יהודה‬