NETFLIX ESITTÄÄ
1400-LUVUN ALKU
Minne matka, ystävä?
Ryömit väärään suuntaan.
Tuuli, jonka tunnet, puhaltaa Englannista.
Skotlanti on tuolla.
Hyvät lordit.
Pahoittelut, että jouduitte odottamaan.
Olette tehneet pitkän ja raskaan matkan.
Toivottavasti tiedätte, että tämä levoton aika -
vie voimani päivin ja öin.
Ymmärtääkseni taistelu skottikapinallisia vastaan oli verinen.
Niin oli, herrani.
Menetimme kolmisensataa miestä.
Tulikannus hyvä, johdit rynnäkköä. Saitteko merkittäviä vankeja?
Montakin.
-Ovatko he tulossa? -Eivät.
-Miksi? Miksi heitä ei tuotu eteeni? -Miksette maksa Mortimer-serkun lunnaita?
Puhu kovempaa, poika.
Olen vanha mies.
Korvani kasvavat karvaa.
Mortimer on Walesin kapinallisten vankina.
Miksette maksa lunnaita?
Kieltäydyn maksamasta, koska en usko, että hän on vanki.
Uskon, että Mortimer on petturi.
Hän on liittynyt walesilaisiin.
Hän on pettänyt Englannin ja on nyt viholliseni -
ja siten myös teidän vihollisenne.
Onko nuori Tulikannus samaa mieltä?
-En. -Poikani...
Kuulen vanhan pirulaisen hourailua.
Harry, ole hyvä ja lopeta.
Antakaa hänen puhua.
Haluan kuulla.
-Herrani... -Noin jaarittelee vanhus,
joka on niin ilkeä ja epäluuloinen, ettei erota mustaa valkoisesta.
Ei enää näe hirviömäisen linnansa muureja pidemmälle.
Sukuni on palvellut teitä.
Autoimme teidät valtaan. Mortimer-serkkukin taisteli puolestanne.
Mutta kun te maiskuttelette kanansiipeä,
hän hytisee vankina odottaen, että Walesin noidat silpovat hänet.
Herrani, suokaa anteeksi pojalleni.
Hän kaipaa lepoa.
Tulimme vain pyytämään apuanne Mortimerin vapauttamiseksi.
Olemme palvelleet teitä Englannin parhaaksi.
Nyt sota riepottelee maatamme pahemmin kuin koskaan.
Skotteja ei lyöty. Walesilaiset nousivat kapinaan. Miksi?
Mistä se mahtaa johtua, vanhus?
Ketä siitä pitäisi syyttää?
Kana ei osaa lentää.
Olen nähnyt, miten kana saa räpyteltyä aidan yli.
Silloin kana on vapaa.
Mutta niin ovat ketutkin.
Olet oikeassa, Percy. Olen velkaa sinulle ja suvullesi vielä enemmän.
Mutta jos vangittuja skottipettureita ei tuoda minulle mahdollisimman pian,
ripustan sinut hirteen, perkele.
Onko nuori Percy ymmärtänyt asian?
Teidän majesteettinne, antakaa meille anteeksi.
Onpa siinä häijy poika.
Hän pettää minut taatusti.
Olisipa hän oma poikani.
Hal.
Hal?
-Mitä nyt? -Falstaff loukkasi itsensä.
Niin. Näetkö?
-Miten pääsitte sisään? -Ovi oli auki.
-Eikä ollut. -Kyllä se oli raollaan.
-Eikä ollut. -Miten muuten olisimme päässeet sisään?
Väitätkö, että olen salaa teettänyt oman avaimen?
Väitän.
Falstaff loukkasi itsensä. Välskäröisitkö vähän?
En.
Voi ei.
Teidän ylhäisyytenne.
Saat tästä hyvästä pari killinkiä.
En kaipaa killinkejäsi.
Vaadin vankkumatonta uskollisuuttasi tuomiopäivään asti.
Se sinulla jo on.
Olet onneton neuvottelija.
Hei! Haaskaat hyvää viiniä!
-Puhdistan haavan. -Anna tänne.
Näyttää ikävän kuumalta.
Anna mennä.
Prinssi Henrik.
Kuka olette?
Tulemme hovista. Haluamme keskustella kahden kesken.
Mistä?
-Kahden kesken, herra. -Turha toivo Eastcheapissa.
Käynkö pyytämässä, että kaikki tukkivat korvansa?
Pyydän teitä.
Mistä on kyse?
Isänne, hänen majesteettinsa...
Isänne, kuningas Henrik, on sairas. Hän pyytää teitä saapumaan luokseen.
Voitte kertoa palatsissa, että pyyntö ei kiinnosta minua lainkaan.
Minulle painotettiin, että asia on kiireellinen.
Kertokaa, että sekään ei kiinnosta minua.
Arvon rouva, on aika lähteä.
-Miksi? -Shh.
Aamu on koittanut. Näettekö?
Päivä on jo pitkällä. Teillä on varmaan tekemistä.
Nouskaa ylös. Teidän pitää lähteä.
Niin sitä pitää.
Nostakaa kätenne.
Juuri noin.
Korjauttaisit oven.
Mitä nyt?
Käy tapaamassa isääsi.
Mene pois.
Jos isäsi todella on niin sairas, että kutsuu sinut luokseen,
sinun pitää lähteä.
Parempi katua vierailua kuin sitä, ettet tehnyt sitä.
Jos isäsi on sairas, olitpa hänestä mitä mieltä hyvänsä, teidän pitää tavata.
Tosin en ole niinkään huolissani kuninkaan hyvinvoinnista.
Pelkään vain, millainen ryyppyputki sinulla on edessäsi,
mikäli et tottele kutsua ja hän kuolee ennen kuin olette selvittäneet asiat.
Niissä juomingeissa minäkin taitaisin jäädä toiseksi.
Tee se, vaikket minua muuten uskoisi.
Näen, miten huonolla tolalla kuningaskunnan talous on.
Silti mietin, lienevätkö kerettiläiset ajatukset syynä ehdotukseen,
että kirkkoa rasitettaisiin verolla sille kuulumattomien ongelmien korjaamiseksi.
Teidän majesteettinne.
Henrik, Walesin prinssi.
Poikani.
Käy peremmälle.
Tunnen, että päiväni käyvät vähiin, mutta silti...
Minäkin näytän kai terveemmältä kuin sinä.
Meidän on tullut aika harkita -
päätöstä siitä,
kuka on perivä kruununi.
Sinä et sitä saa.
Olet vanhin poikani,
mutta kaikki täällä voivat havaita syyt,
jopa hajun,
joiden vuoksi et voi periä kruunua.
En ole sitä halunnutkaan.
Etuoikeus ja vastuu ovat sijastasi lankeava veljellesi Thomasille.
Hän on vielä kokematon mutta innokas tehtävään.
Hän on johtava armeijaani petturimaista Harry Percyä vastaan.
Oletan, että päätökseni ei ole sinulle yllätys saati pettymys.
On silti tehtäväni kuninkaana -
ja isänä -
kertoa se henkilökohtaisesti.
Milloin hyökkäätte?
Lähdemme huomenna.
Hyökkäämme viikon lopulla.
Ei sinun tarvitse sotia.
Eivät ne ole sinun riitojasi.
Olen sanonut sen,
mitä sinut kutsuttiin kuulemaan.
Jätä meidät nyt.
-Ylhäisyytenne... -Lopeta.
Lordi Dorset.
Ovatko miehenne valmiina?
Ovat, herra.
Hyvä.
Kertokaa valmisteluistanne.
Herrani...
Mitä sinä täällä teet?
En salli tätä verenvuodatusta.
Tulin estämään sen.
Tämä on minun taisteluni.
Jos onnistun, taistelua ei tule.
Sinä. Tule tänne.
Herrani.
Sinulla ei ole asiaa tänne!
Lähde kapinallisleiriin ja vie viesti Percy Tulikannukselle.
Prinssi Henrik haastaa hänet kaksintaisteluun.
Vain hän ja minä.
Taistelemme armeijan sijasta.
Selvä on, herra.
Kuka luulet olevasi?
En kukaan sinulle.
Otan haasteen vastaan.
Lyön hänet.
Varmasti löisit, poikani.
Mutta se ei käy.
Prinssi ei puhu isänsä nimissä.
Olet kärkäs taistelemaan, poikani.
Saat taistelusi.
Me taistelemme rinnallasi.
Me hävitämme heidät.
Hävitämme Henrikin valtakunnan maan tasalle.
-Sinulla ei ole asiaa tänne. -Et tunne sotaa, Thomas.
-Tunnen sodan. -Etkä tunne.
Isämme teki sinusta oman hulluutensa rengin.
Käyt turhaa sotaa.
Eivät he ole vihollisiamme.
Isä on tehnyt heistä sellaisia.
Miksi sitten tulit?
Halveksut asiaamme mutta haluat silti varastaa kunnian!
En tee tätä varastaakseni kunniaasi, veli. Haluan pelastaa henkesi.
Anteeksi, herrat.
Airut palasi kapinallisleiristä.
He kieltäytyivät Henrikin tarjouksesta.
He haluavat taistella.
Missä Henrik on?
Taistelen häntä vastaan.
Ei.
Hänen tarjouksensa torjuttiin.
Harkitsimme uudestaan.
Ei, minä sanoin!
Miksi pikkukoira räksyttää?
Missä iso koira on?
Tapahtukoon niin.
Sieltähän se huoripukki löytyi.
Taistelua ei tarvita, Percy.
Isäni kuolee pian, ja kaunanne hänen myötään.
Älä pelkää pikku mittelöämme, Hal.
Lupaan, ettet kärsi kauan.
Isäsi on Englannin rutto.
Käy päälle, iso koira!
Jonain päivänä sinun pääsi viskataan torjumasi veljen jalkoihin.
Tule mukaani, Thomas.
Jätä sotatantere.
Sen jälkeen, kun varastit kunnian?
Tästä puhutaan huomenna.
Tämän piti olla minun taisteluni.
Valtakauteni alkusoitto.
Mutta nyt kaikki muistavat vain kypärän.
Tämän perkeleen kypärän!
Liikettä.
John...
John.
Mene pois.
Voisit vilkaista ylhäistä ystävääsi.
Hän näyttää olevan surkeassa jamassa.
Beale.
Hal antoi taas ylen.
Terve, ystävä.
Olen nähnyt monta miestä samassa jamassa.
Olen usein kokenut saman itse.
Niin paljon kuin ylistämmekin rohkeutta,
mikään ei tahraa ihmisen sielua niin kuin tappaminen.
En ole koskaan tuntenut itseäni niin katalaksi -
kuin seisoessani voittajana taistelukentällä.
Voitonhuuma haihtuu nopeasti.
Se, mikä viipyilee pitkään sen jälkeen, on aina rumaa.
Ei koskaan enää, sanon.
Ole hiljaa, vanhus, ole kiltti.
Ole hiljaa.
En koskaan vaikene, Hal.
En ikinä.
En koskaan.
Ulos.
Herrani.
Mitä asiaa?
Asia on hyvin kiireellinen.
Kiirehdi sitten tiehesi.
Kuunnelkaa nyt, herra. Kyse on isästänne.
Hän tekee kuolemaa.
Tuossa koukussa ei ole enää matoa.
Odota ulkona.
On totta,
että isänne on aiheuttanut paljon ongelmia kuningaskunnalle -
ja että hänen kuoltuaan kaaos voi riistäytyä valloilleen.
Englanti tarvitsee kuningasta, ja epäilen, että ne ajatuksenne,
jotka ajoivat teidät hänen luotaan, ovat juuri sellaisia, joita maa tarvitsee.
Teistä pitää tulla kuningas.
Miksi puhut tästä minulle?
Puhu Thomasille.
Eikö hänestä tule uusi kuninkaasi?
Pelkään, että se on mahdotonta.
Veljenne sai surmansa Walesissa.
Kun olitte päihittänyt Percy Tulikannuksen,
nuori Thomas jatkoi etenemistään länteen.
Siellä hän kohtasi loppunsa.
Kerrotaan, että hän kuoli urheasti.
Missä hän on?
Missä se hirviö on?
Missä hirviö on?
-Mene pois. -Kuningas kaipaa lepoa.
-Levätköön haudassa. -Hän tekee kuolemaa.
Mene pois.
Tunnetko tämän kylmyyden?
Senkin ruoja.
Hal...
Sinun pitää olla kuningas.
Ole kiltti.
Sinun pitää olla kuningas, Hal.
En tiedä, miten olen tehnyt.
En tiedä, mitä olen tehnyt.
Ette tiedä, miten teidän käy.
Voin tarjota teille tämän:
autuaan armahduksen -
ja hirvittävän kurjuuden.
Joudutte häpeällisesti palvelemaan minua,
tuhlaajapoikaa, jota niin halveksitte.
Mutta tietäkää, että toimianne valvoo nyt toisenlainen kuningas.
Mitä nyt?
Kuka olette?
Minä olen minä.
Kuka sinä olet?
Mitä teette täällä?
Herätit minut tehtävästäni.
Nouskaa heti sängystä.
Kuka olet?
Missä Hal on?
Asunto irtaimistoineen kuuluu Englannin kuninkaalle.
Olette täällä luvatta. Määrään teidät poistumaan välittömästi.
Mille kuninkaalle?
Aamen.
Tervehtikää kuningas Henrikiä!
Kuningas Henrik!
Böömin kuningas Wenzel IV -
lähettää lahjan Englannin kuningas Henrikille.
Pitkää ikää ja terveyttä.
Kaunis.
Tietänette kaikki,
että siskoni Filippa, Tanskan kuningatar, on liittynyt seuraamme.
Hän ja hänen miehensä, kuningas Eerik, tekivät pitkän matkan saapuakseen tänne.
Ota sinä tämä vaasi, rakas sisko.
Vertautukoon sen kauneus sinuun, joka kuvastat Englannin kauneutta.
Kiitos, herra.
Hänen ylhäisyytensä, Venetsian tasavallan doge,
lähettää lahjan kunniaksenne.
Tässä sanotaan, että se on lintu Konstantinopolista.
Lintuko? Se on tuskin elossa.
Saanko vilkaista, herrani?
Luonnoton mekaaninen koje kristikunnan laidalta.
Ihmekapistus.
Se kuuluu serkulleni Cambridgelle.
Olen tuntenut sinut pidempään kuin kenetkään tässä pöydässä.
Jopa kauemmin kuin oman pikkusiskoni.
Vartuimme yhdessä. Olet minulle kuin isoveli.
Siksi taikalintu kuuluu sinulle.
Toivottavasti sen taikuus ei ole jumalatonta.
Ranskan kruununprinssiltä, hänen majesteettinsa Kaarle VI:n pojalta.
Pallo.
Eikö kruununprinssiltä tullut muuta viestiä?
Ei, herrani.
Pidän lahjan.
Se on henkilökohtainen.
Lahja pojalle, joka kerran olin.
Pallo on loukkaus sinua ja kuningaskuntaasi kohtaan.
Teidän pitää vastata.
Muistatko, miten vietin aikani nuorena prinssinä?
Elitte tietoisessa kieltäymyksessä.
Join ja pelleilin.
Eikö pilassa ole totuuden siemen?
Miksi tekisin kruununprinssin mieliksi ja raivostuisin?
Ei teitä pidettäisi äkkipikaisena, jos vastaisitte napakasti solvaukseen.
-Se kertoisi vahvuudesta. -Ymmärrän pahastumisesi, William,
mutta tuollaiset tölväykset eivät saa minua sirkuttamaan -
kuin jokin jumalaton mekaaninen lintu.
Yritä saada tolkkua tästä. Tämä on tärkeämpää.
Sisällissota on väsyttänyt meidät.
Mikään ei tyhjennä rahakirstuja kuin sota.
Sodan on loputtava.
Se lopetetaan sovittelemalla.
Armahdamme vastustajamme.
Maksamme Mortimerin lunnaat, jotta hän voi palata Walesista.
Kirjoitan armahduskirjat omin käsin.
Haluan kaikkien tietävän ajatukseni.
Osoitamme, että he olivat isäni vihollisia, eivät minun.
Toki, herrani.
Miltä strategiani kuulostaa?
Suuret uudistukset on hyvä tehdä vallan vaihduttua.
Jos sitä haluatte, nyt on aika toimia.
Teitkö sovinnon isän kanssa ennen hänen kuolemaansa?
Ei ollut mitään sovittavaa.
Hän teki kuningaskunnalle valtavaa vahinkoa.
Hänen kuolemansa tuo rauhan.
En kysynyt kuningaskunnasta.
Mitä sinä haluat?
Haluan lopettaa levottomuudet.
Näitkö ihmiset pöydän ympärillä eilen?
Näitkö miesten kasvot?
Tunnen jo rauhan, josta puhut.
Uskon, että he toivovat sinulle hyvää.
Näin silti, että he ajattelevat myös omia kuningaskuntiaan.
Ymmärrätkö, mitä tarkoitan?
Olen ollut poissa vuosia ja palaan taas Tanskaan,
mutta olen saanut seurata hovin toimintaa siellä.
Olen toistuvasti huomannut, että kukaan ei kerro koko totuutta.
Valitse askeleesi tarkoin, veli hyvä.
Ranskan Kaarle väittää olevansa maansa oikeutettu hallitsija.
Nythän väitetään, että saalilainen laki ei tunnusta perimysjärjestystä,
jos Ranskan kruunu joutuu naiselle.
Täten naisen perimysoikeus ei voi siirtyä hänen jälkeläisilleen.
Tämä saalilainen laki on peräisin frankkien maasta -
ja koska se on sidottu mainittuun maahan,
se ei ole laillisesti mitenkään pätevä Ranskan maassa,
vaan ainoastaan vanhassa frankkien maassa Elbe- ja Saalejokien välissä.
Näiden todisteiden pohjalta väitän -
että Ranskan kruunu anastettiin perijöiltään saalilaisen lain nojalla.
Jo kolmesti ranskalaiset ovat vedonneet saalilaiseen lakiin -
-estääkseen naispuolisen... -Kaikella kunniotuksella.
Niin, herrani?
En mitenkään pysy perässä.
Kyseenalaistan vain Ranskan "kuninkaan" oikeuden valtaistuimeensa.
Niinkö?
Minua hämmentää, miksi kerrotte sen minulle.
Esitän vain, että teillä on oikeus Ranskan kruunuun -
mikäli asiasta tulee tarve käydä sotaa.
Uskotteko, että siihen tulee tarvetta?
Minä...
Herrani...
Minusta on aina viisasta valmistautua...
Valmistautua?
Emme ryhdy sotaan Ranskan kanssa vanhojen, hämärien värssyjen pohjalta.
Ranska oli isänne suuri haave. Ellei sisällissota olisi vienyt hänen voimiaan,
hän olisi varmasti johtanut joukkonsa Ranskaan.
Ja jatkanut sieltä Jerusalemiin.
Jerusalemiin?
Nyt olemme jo pyhällä maalla.
Matkalla kai ryöstämme koko kristikunnan.
En ole kuin isäni, arkkipiispa.
Luulin, että se oli tullut selväksi.
Meidän pitää antaa anteeksi piispalle.
Hänen puheenlahjansa eivät ole kummoiset.
Outoa. Luulin, että puheenlahjat ovat välttämättömiä arkkipiispalle.
Miksi piispa puhuu sodasta Ranskan kanssa?
Se oli kiihotusta, jota on syytä varoa.
Ihailen pidättyväisyytänne.
Olemme sotineet vuosikausia,
mutta tunnutte olevan viisaampi kuin isänne.
Haluatte olla kansan kuningas.
Siksi meidän pitää varmistaa,
että tiedätte, millainen mieliala kansan keskuudessa vallitsee.
Millainen mieliala on?
Kansan mielestä Ranska solvaa meitä.
Oletko samaa mieltä?
Tunne on vain kuvitelmaa.
Mutta se ei tarkoita, ettei tunne olisi vahva.
Mihin matka?
Iljettävää.
Emme voi mennä Hooperin luo.
Voimmepas.
-Hän ei päästä. -Päästääpäs.
-Ei. -Kyllä.
-Ei. -Kyllä!
Et ole tervetullut.
Ellet tullut maksamaan velkojasi.
Olen jo maksanut.
Maksoit vain murto-osan veloistasi.
Ilmeisesti varastamillasi rahoilla.
Valetta.
Tuskin olet erityisen hyvä varaskaan.
Valetta.
Miten julkeat puhutella minua noin?
Miksi äkeilet miehelle,
joka voi nostaa sinut haisevasta rotankolostasi?
Ehkä olet unohtanut.
Suhteeni ulottuvat nyt valtakunnan huipulle asti.
Jos solvaat minua, solvaat itse kuningasta.
Mietipä sitä.
Puhutko Halista?
Missä hän on?
Missä Hal on?
Missä kuninkaamme on?
Hän on ollut tiessään viikkokausia.
Sanoisin, että sinut tässä on unohdettu.
Sanoisin, että suhteesi valtakunnan huipulla -
alkoivat ja päättyivät Halin haisevaan oksennusämpäriin.
Taisit olla vain prinssin oksennuksen väliaikainen vartija.
Hiljaa.
Mietipä sitä.
-Nell, sir Johnilla on ollut epäonnea. -Eikä ole.
Etsi joku, joka maksaa laskusi.
Minä en maksa juomiasi.
Huomio, kuningas saapuu.
Kuka olet?
Hän haluaa turvapaikan vastineeksi tiedoistaan.
Epäilemättä se järjestyy.
Järjestyykö vai ei? Tehän olette kuningas.
Asia voidaan järjestää.
Ranskan kuningas lähetti minut murhaamaan teidät.
Itse kuningas Kaarleko sinut lähetti?
Oletko aivan varma?
Tiedän, mistä käsky tuli.
Kuninkaalta.
Kuinka käsky kuului?
Minun piti surmata Englannin kuningas.
Miten?
Keinolla millä hyvänsä.
Ihmisen voi tappaa monella tapaa.
Se on erikoisalaani.
Pahaa-aavistamattomien murhaaminen.
Näinä aikoina, kun yritän puhdistaa kuningaskunnan ilmaa ja rakentaa rauhaa,
tavoitteeni ei ole haastaa riitaa muiden kanssa.
Tämä on sodanjulistus.
Mekin rakastamme rauhaa, herrani,
mutta noin röyhkeän hyökkäyksen huomiotta jättäminen -
nähtäisiin heikkoutena.
Tämä ei ollut pallo, vaan salamurhaaja.
Pidätkö minua heikkona, oikeusministeri?
En.
Puhun kuningaskunnasta.
-Kansan ajatuksista. -Kansan ajatuksista.
Mitähän kansa mahtaa ajatella tästä petturista jaloissamme?
Jos Ranska on riittävän vihamielinen lähettääkseen salamurhaajan,
tuo viha tunnetaan myös kaduilla. Sekä heillä että meillä.
Jaamme huolenne.
Mutta rauhaan vaaditaan nyt muutakin kuin hyvää tahtoa.
Se vaatii lujuutta ja päättäväisyyttä.
Ne ovat ominaisuuksia, jotka voivat lähteä vain teistä,
kuninkaasta.
Meidän kuninkaastamme.
Kirjoittakaa viesti.
Ranskan kuninkaalle Kaarlelle.
Lähettämänne salamurhaajaa voidaan pitää vain sodan alkusoittona.
Jos se on tarkoituksenne,
ilmoittakaa asia suoraan -
ja lopettakaa tämä pelkurimainen kiemurtelu.
Jos sotaa halajatte,
tuokaa koko armeijanne.
Yksinäinen, pelkurimainen salamurhaaja,
ei kaada Englannin kuningasta Henrik V:tä, jota niin kovasti väheksytte.
Täyttäkää tämä tykinkuulilla ja lähettäkää Ranskaan.
-Kuka siellä? -Joku ranskalainen.
Haluaa puhua kanssanne kahden kesken.
Mistä?
Hän ei kertonut, herra.
Kysyin, mutta hän ei kertonut.
Kuninkaani etsii luotettavia miehiä.
Hän ehdottaa luottamuksellista keskustelua.
Millaista keskustelua?
Hän uskoo, että on syytä keskustella uudesta kuninkaastanne.
Vain minä ja lordi Grey tiedämme asiasta.
Emme tienneet, kelle kertoa meille esitetystä tarjouksesta.
Tiedämme kaikki nykyisen ongelmamme.
Kuninkaallamme on huono maine.
Kertoiko Ranskan kuningas teille sen?
Eikö hän ole kiitollinen, että Henrik painoi villaisella hänen solvauksensa?
Hän vannoo, ettei tiedä salamurhaajasta.
Hän kiistää syytteen.
Suunnitelma epäonnistui. Tietenkin hän pesee kätensä.
Oli syy mikä hyvänsä,
ranskalaiset ilmaisivat syvän huolensa -
kuninkaamme luonteenlujuudesta.
Voiko lähettilääseen luottaa, lordi Cambridge?
Uskoakseni voi.
Kaarle haluaa syöstä kuninkaamme valtaistuimelta.
Ongelma ei piile Ranskassa.
Tämä on vain muistutus tilanteen järjettömyydestä.
Poika, joka pari viikkoa sitten ryyppäsi Eastcheapin viemäreissä,
kantaa Englannin kruunua.
Miten meidän käy?
Miten meidän käy, jos jumalaton käytös annetaan noin vain anteeksi?
-Kun petturit... -Niin, lordi Grey.
Huolenne ovat ajankohtaisia.
Ette ole yksin niiden kanssa.
Jotain pitää tehdä.
Ja jotain myös tehdään.
Menkäähän nyt.
Sellainen on kuninkaan taakka.
Kuninkaan pitää tehdä päätöksiä,
joita vähäpätöisemmät eivät halua tehdä tai joihin he eivät pysty.
Kuningas saa eteensä pulmia,
joita vähäpätöisemmät eivät kenties kohtaa eläissään.
Se on valitettavaa.
Mutta ongelmat...
Puhun nyt omasta kokemuksesta.
Jos ongelmat sysätään syrjään,
niillä on tapana kasvaa kriiseiksi.
Sinulla on tilaisuus yhdistää maa, Hal.
Totisesti.
Olet antanut sille toivoa tulevaisuudesta.
Mutta odotukset pitää täyttää.
Lupaus itsessään ei ole minkään arvoinen.
Olemme tästä päivästä alkaen sodassa Ranskan kanssa.
Kahdesti olen osoittanut pitkämielisyyttä. Kolmatta loukkausta en niele.
Hätistääkseni ranskalaiset rotat koloistaan -
toimitan heille sodanjulistuksen.
Lordi Grey.
Cambdrige.
Pyytäisin teitä toimittamaan viestin Ranskaan, koska...
...tehän tunnette vastaanottajan.
Mutta teillä taitaa aamulla olla muuta tekemistä.
Mitä, herrani?
Huomenna menetätte päänne.
Ei.
Lähetän teidät edeltä helvettiin.
Kertokaa, että sinne pitää tehdä tilaa monelle ranskalaiselle.
Olit kerran ystäväni.
Minä olen ystäväsi,
serkku.
Poistukaa kaikki.
Heti.
Sinä siinä.
Sinä jäät.
Sinä.
Mene.
Tämä on minun kievarini.
Emäntä voi jäädä.
En pokkuroi sinulle.
Enkä taatusti palaa katalaan työhön, jonka vannoin jättäväni.
Myönnän, että olen unohtanut sinut, John.
Elämässäni alkoi uusi luku, ennen kuin vanha ehti kunnolla päättyä.
Nämä ovat omia huoliani.
Mutta se, että saan viimein jakaa ne toisen kanssa, kertoo paljon.
Se kertoo, miten yksinäisessä asemassa olen.
Hallitessani olen joutunut pyytämään neuvoa miehiltä,
joiden uskollisuutta arvuuttelen joka ainoa hetki.
Joka ainoa hetki.
Kaipaan miehiä, joihin voin luottaa.
Tulin, koska olet ystäväni.
Kuninkaalla ei ole ystäviä.
Kuninkaalla on vain alamaisia ja vihollisia.
Olen pahoillani, että vierailustani -
tuli näin kovin surullinen.
Hal.
Tulen mukaasi.
Pyydän vain yhtä vastapalvelusta.
Maksa velkani tuolle kamalalle harpulle.
Hänelle. Viitsitkö?
Tervetuloa, uudet tulokkaat.
Tarttukaamme toimeen yhtenä miehenä ja terottakaamme mielemme.
Yhdessä -
me kukistamme Ranskan.
Yhdessä -
me pakotamme Ranskan polvilleen.
Päällikköni, esittelen uuden marsalkan, joka on johtava sotaretkeämme.
Sir John Falstaffin.
Te kaikki tiedätte, miten monessa taistelussa sir John on karaistunut.
Joku on taistellut hänen rinnallaan. Toiset ovat kuulleet hänen urotöistään.
Olen silti antanut hänelle sotaretkemme johdon vain yhdestä syystä:
hän kunnioittaa sotaa, koska on nähnyt sen hirvittävimmillään.
Hän ei janoa sotaa, vaan suhtautuu siihen synkällä tyyneydellä,
mikä on teidän ja miestenne onni.
Tervetuloa ja kiitos, hyvät herrat. Mukava tavata teidät kaikki.
Oikein mukavaa.
Oletko valmis koetukseen?
Ei tulevaisuuteen voi valmistautua.
Hop!
Uskotko, että sir John on riittävän kyvykäs johtamaan retkeä?
John on hyvä mies.
He odottavat meitä merellä tai rannalla.
Pian se nähdään.
Teidän pitää levätä.
John.
Kiitos.
Mistä hyvästä?
Että olet mukana.
Kanssani.
Pieni hinta siitä, että sain Hooperin eukon niskastani.
Lepää sinäkin, herrani.
Ripeästi maihin!
Tarkistakaa rakennukset.
Ei ketään!
-Ei ketään! -Tyhjä.
Työntäkää!
Virittäkää.
Irti!
Meidän pitää vallata linna.
Siitä tulee veristä. Menetämme monta miestä.
Sellaista sota on. Veristä ja sielutonta.
Emme tiedä, millaiset varastot heillä on.
Piiritys voi kestää kuukausia, eikä meillä ole aikaa.
Nälkä ja taudit nujertavat suuren sotajoukomme, jos odotamme.
Sir John.
Sota on -
veristä ja sielutonta.
Aivan.
Arkkipiispa saapui.
Ettehän te voi vain odottaa, että he tulevat ulos.
Juuri siitä piirityksessä on kyse.
Miten kauan se kestää? Ettehän te voi tietää.
Sekin on yleistä piiritystilanteessa.
-En lähetä miehiäni mäelle. -Miksi ihmeessä?
En uhraa miehiäni uhkapelissä.
Miksette sitten vain kierrä sitä?
Jos he haluvat piileskellä linnassaan, miksette vain jatka matkaa?
Piispa se tuntee sodankäynnin taidon.
Meidän pitää valloittaa kaupunki.
Tänne on perustettava varuskunta -
Englannista saapuvia huoltotoimituksia varten.
Älkää unohtako, että minäkin allekirjoitin sotaretken.
Oma etuni on kyseessä.
Te kuuntelette minua.
Emme tänään, arkkipiispa.
Herrani.
He ovat antautuneet.
Väittelymme osoittautui turhaksi.
Samoin arkkipiispan marina.
Voitto on teidän.
Pyydämme, että naiset ja lapset vapautetaan.
He ovat nälkäisiä, haavoittuneita ja sairastumassa.
Kun linna on luovutettu kokonaisuudessaan, täytän toiveenne.
Teillä on tämä yö aikaa kuljettaa pois naiset ja lapset -
ja koota miehet vangeiksi.
Hän haluaa viivyttää meitä.
Kuka haluaa viivyttää meitä?
Kuulimme, että Ranskan kruununprinssi on matkalla.
Hän haluaa neuvotella kuninkaan kanssa.
-Tiedämmekö hänen tavoitteitaan? -Vain sen, että hän haluaa neuvotella.
Toivon toki, että hän toimittaa isänsä antautumistarjouksen.
Ehdotan, ettemme usko puheita prinssistä vaan jatkamme eteenpäin.
Hyödynnetään heidän epäjärjestystään.
Sir John, mitä ehdotat?
En ole tavannut tätä Ranskan prinssiä.
En tiedä hänen tavoitteistaan.
Herrani.
Hän saapui.
Teidän majesteettinne.
Malja pikku voitollenne.
Mietittekö, miksi tulin?
Mietittekö sitä?
En tullut tarjoamaan antautumista,
mikäli sitä toivotte.
Tulin kuvailemaan teille -
teidän loppunne.
Miten miehenne huutavat,
kun he kuolevat hitaasti.
Siispä, Englannin kuningas,
koska te niin kovasti haluatte asettua Ranskaan,
antakaa minun auttaa.
Valutan veren ruumiistanne -
ja hautaan sen puun alle.
Pienen ranskalaisen puun.
Hyvin nuoren ja pienen.
Ehkä se kuvaa luonnettanne, koska saavuitte tänne.
Pienuuttanne.
Ja ehkä myös...
Mutta pallinne ovat varmaan isot.
Valtavat pallit.
Valtavat pallit ja pikkuriikkinen mulkku.
Vaimojenne ja lastenne itku -
on tuudittava minut uneen iltaisin.
Kuulitteko, mitä sanoin?
Kuulin.
Innostava puhe.
Sir John, lähdetään kävelylle.
Hyvää yötä.
Käske valmistautua lähtöön.
Älä hukkaa aikaa.
Pakoon!
Hiljaa nyt.
Tervehdys, pikkumies.
Älä pelkää.
Haluan, että toimitat lahjan kuninkaallesi.
Tekisitkö palveluksen?
Hyvä poika.
Ei!
Vahvista yövartiot 20 jaardin välein. Kolmen tunnin vahtivuorot.
Miesten pitää olla virkeitä. Nukkuvien silmät puhkaistaan.
Joka puhuu, menettää kielensä.
Haluan, että kaikki ranskalaiset vangit surmataan.
Seivästäkää ruumiit jokivarteen.
Ensimmäistä käskyä tottelen.
Toista...
Saat itse suorittaa joukkoteloituksen.
Mitä sanoit?
Et ole sellainen.
-Miten julkeat uhmata minua? -Paljasta tunteesi minulle.
-Älä teltan ulkopuolella. -Olen kuninkaasi!
Mitä tapahtui vanhalle, pelätylle sotapäällikölle?
Olet tuskin puhunut merimatkan jälkeen.
Joudun itse toimimaan sotapäällikkönä ja neuvonantajana.
Missä on vanha, pelottava soturi Falstaff?
Puhun, kun on sanottavaa.
Liian usein olen nähnyt, miten sotilaat keksivät puuhaa itselleen.
Se ruokkii vain turhamaisuutta ja teurastusta.
En ole sellainen.
Halusit tätä sotaa.
Nyljen sinut omin käsin tässä ja nyt.
Et sinäkään ole sellainen.
Iltaa, herra.
Hyvät herrat.
Lordi Dorset, kutsu nopein ratsastajasi.
Herrani.
Dartmouth!
Mitä haluatte, herrat?
Selvitä, mitä kukkulan takana on ja palaa välittömästi.
Meillä on alivoima ja huonommat asemat.
Heille on etua alarinteestä.
Kaiken lisäksi meillä on kiire edetä.
Päivä päivältä heidän joukkonsa kasvaa ja alivoimamme suurenee.
Jousimiehenne ovat vertaansa vailla.
Ranskan varsijousi ei pärjää pitkäjousellemme.
Harvennamme heidän rivinsä ensimmäisessä hyökkäyksessä.
Yorkilla on keskellä vastassaan ratsuritareita.
Jousimiehet ehkä puolittavat joukon,
mutta eivät kahdeksaa riviä.
Tai kymmentä tai useampaa. Puhutte totta, herra.
Odottaminen vain lisää alivoimaamme,
mutta kenties alivoimamme on jo ylitsepääsemätön.
Monet miehet ovat jo sairaina ja heikkoina nälästä.
Mitä sitten ehdotat, että teemme?
Harkitkaamme perääntymistä, herrani.
Emme saavuta tavoitettamme, mutta armeijamme ei tuhoudu.
En haluaisi puhua toisten puolesta,
mutta he jakavat varmasti pelkoni.
Kuka on samaa mieltä?
Voitte voittaa taistelun.
Niinkö, sir John?
Kyllä.
Mitenköhän se tarkkaan ottaen tapahtuu?
Taistelette ilman ratsuja ja haarniskoita.
Taivas varjele meitä tältä mieheltä.
Heidän etulinjansa koostuu ratsuritareista.
Ritareita on rivitolkulla.
Istuvat satulassa raskaassa haarniskassaan.
Maaperä taas -
on tulvamaata.
Se on jo puoliksi liejua. Kun yöllä sataa, ja tiedän, että sataa,
maa muuttuu mutavelliksi.
Ratsuineen ja haarniskoineen -
he juuttuvat mutaan, putoavat satulasta -
ja sätkivät selällään kuin kuoriaiset.
Kuten mekin.
Emme, jos varustaudumme kevyesti. Jätämme ratsut ja haarniskat.
Nopeus ja liikkuvuus ovat valttimme.
Ja miten voitte olla varma, että yöllä sataa?
Oikeaa polveani kolottaa aina sateen lähestyessä.
Lopettakaa jo tämä höpötys, herrani.
Haarniskoidun etulinjan pitäisi kohdata joukkomme mudassa.
Miten houkuttelemme heidät?
Omat haarniskoitumme tekevät pienen iskun.
Valehyökkäys.
He vastaavat siihen.
Säästämme voimamme ketterään sivustahyökkäykseen.
Ei heitä huijata noin helposti. He eivät vastaa valehyökkäykseen.
Kyllä vastaavat.
Etenemme. Joukot kohtaavat mudassa.
Meillä on vähemmän ritareita. He tietävät sen.
Siksi he yrittävät murskata meidät koko voimallaan,
vaikka valehyökkäys olisi kuinka vaatimaton.
Mahtavat pitkäjousemme kylvävät sekasortoa heidän keskuuteensa.
Sekasorto toimii eduksenne.
Herrani, pyydän teitä, unohtakaamme tämä hullutus.
Millaista kokemusta hänellä on?
Hän taisteli muinoin Rikhardin kanssa. Sittemmin hän ei ole tehnyt mitään.
Ratsastellut vain joukkioineen ryöstelemässä ja kiduttamassa.
En ole ryöstänyt ketään, joka ei olisi ansainnut sitä.
Jos yöllä sataa,
taistelemme huomenna.
Jos keksit tämän puolivillaisen ja epävarman suunnitelman -
vain todistaaksesi hyödyllisyytesi,
ole hyvä ja myönnä se nyt.
Kaikki suunnitelmat ovat epävarmoja.
Ja kuten sanottu, puhun vain, jos uskon asiaani.
Tunnen luissani, että tämä onnistuu.
Tunnen sen polvilumpiossani.
Tässä me istumme taistelun aattona, ja olen...
Totta puhuakseni pelkään miettiä,
miksi olemme täällä.
Sinun on parasta keksiä vastaus.
Miehet ansaitsevat sen.
He antavat elämänsä käsiisi.
En tiedä, mitkä tekijät ovat tuoneet sinut tänne,
mutta miehet tarvitsevat sinua.
Ja sinä heitä.
Heidän takiaan sinun pitää löytää itsevarmuutesi.
Ellet kykene siihen,
kerro ainakin loistava vale.
Vaikket ehkä usko sitä,
olet ystäväni.
Hyvää yötä, Hal.
Nuku hyvin.
Tuuli pieksee pohjoisesta.
Sade tulee Englannista.
Miksi puet levyhaarniskaa? Meidän piti jättää sotisovat.
Etujoukon pitää houkutella vihollinen.
Et voi lähteä.
Ajatus oli minun.
Jonkun pitää uskottavasti johtaa ensimmäistä hyökkäystä.
Mieheni ovat koolla.
Omatuntoni ei salli minun komentaa heitä toteuttamaan epävarmaa juontani -
ellen itsekin ryvety mudassa.
Taistelen rinnallasi.
Jaloa. Mutta tiedät, ettei se käy.
Tätä varten olen täällä.
Kuolen joko täällä tai pullo kourassa Eastcheapissa.
Tästä saa paremman tarinan.
Sinulla on vielä tehtävää.
Liityt kyllä taisteluun.
Mutta lupaa, ettet tee sitä liian varhain.
Älä välitä siitä, mitä näet.
Ensin meidän pitää houkutella kaikki kimppuumme.
Lupaa se, Hal.
Voita, ystäväni.
Ehkä sitten piristyt sen verran, että otat ryypyn kanssani.
Missä kruununprinssi on?
Kiitän nöyrimmin tapaamisesta, jalo herra.
Olkaa hyvä ja puhukaa englantia.
Minusta on hauska puhua englantia.
Se on yksinkertainen ja ruma kieli.
Olen odottanut antautumistanne koko yön ja aamun.
Olisimme välttyneet turhalta huolelta, jos olisitte tehnyt sen aiemmin.
Ette puhu isänne nimissä.
Kyllä puhun.
Tiedän, ettei niin ole, joten tulin teidän puheillenne.
En tullut antautumaan.
Tänään vuodatetaan liikaa kristittyjen verta.
Siksi minulla on ehdotus.
Taistelkaamme mies miestä vastaan.
Taistelkaamme armeijoiden sijasta.
Jos häviän, joukkoni lähtevät eivätkä palaa.
Saatte pääni.
Jos voitan,
otan valtakunnan kruunun isänne kuoltua.
Mitä sanotte?
Pelottaako sinua, nuori Henrik?
Mitä sanotte?
Pelkäätkö taistelua?
Ei siinä ole häpeämistä.
Pelasta miehesi.
Pelasta sinä omasi.
Tulit luokseni. Minun luokseni!
Antaudu minulle!
En voi tehdä sitä.
No sitten, poika,
tehkäämme tuosta kentästä kuuluisa.
Tämä pieni Azincourtin kylä -
on ikuisesti muistuttava häpeällisestä tappiostanne.
Odotatteko puhetta?
Minulla on vain yksi viesti, ja kertoisin sen,
vaikkemme seisoisikaan taistelukentän reunalla.
Kertoisin sen, vaikka tapaisimme sattumalta kadulla.
Minulla on aina ollut vain yksi toive.
Että Englannin kruunu yhdistäisi tämän kuningaskunnan.
Ken syntyy, se kuolee.
Tiedostamme sen päivittäin.
Jos tänään on teidän vuoronne, olkoon niin! Minun vuoroni on huomenna.
Tai sitten kuolen tänään ja te huomenna.
Tärkeintä on, että tiedätte sydämessänne, että te olette yhdistynyt kuningaskunta.
Te olette Englanti.
Jokainen teistä. Englanti olette te!
Englanti on tila välissänne.
Älkää taistelko itsenne vuoksi vaan tuon tilan!
Täyttäkää se tila!
Tehkää siitä lihan ja veren muuri, joka ei murru! Tehkää siitä omanne!
Tehkää siitä Englanti!
Täyttäkää tehtävänne, suurmiehet, kapteenit ja lordit!
Kuninkaan ja Pyhän Yrjön puolesta!
Typerykset.
Jousimiehet.
Jousimiehet!
Jousimiehet! Nyt!
Jännittäkää!
Irti!
Seis!
Valmistautukaa!
Irti!
Seuratkaa!
Tulehan sitten.
Englannin kuningas.
Eläköön kuningas.
Herrani.
-Jumala varjelkoon kuningasta. -Eläköön kuningas.
Eläköön kuningas.
-Eläköön kuningas. -Eläköön kuningas Henrik.
Herrani. Saamamme vangit ovat roskajoukkoa.
He karkaavat, jos ranskalaiset kokoavat rivinsä.
Tappakaa kaikki.
Teidän majesteettinne, Henrik, Englannin kuningas.
Teidän majesteettinne, käykää tänne istumaan.
Olkaa hyvä.
Pidän rusketuksesta, mutta liika on liikaa.
Se on hyvin vaarallista.
Keskustelu, jonka nyt käymme,
on käyty usein aiemmin.
Se käydään vielä monesti tulevina vuosisatoina -
turhamaisten ja järkevien miesten kesken.
Toivon, että me olemme järkeviä miehiä.
Olen tietenkin saapunut tänne tarjotakseni antautumista.
Pyydättekö jotain vastineeksi?
En.
Minulla on kuitenkin ehdotus teille.
Tarjoan teille tyttäreni Katariinan kättä.
Ottakaa hänet vaimoksenne.
On kovin merkillistä,
että historian suuret tapahtumat -
niin usein saavat alkunsa vähäpätöisistä perheseikoista.
Haluamatta selvittää syitä tarkemmin -
suhteeni omaan poikaani -
ja teidän suhteenne isäänne -
ovat johtaneet siihen, että tapaamme tänään.
Hallitsemme maita ja kansoja,
mutta oma sukumme ohjaa toimiamme.
Sukumme tuhoaa meidät.
Olen kovin pahoillani,
että menetit ystäväsi sir Johnin.
Tiedän, että suret häntä syvästi.
Kiitos, William.
Uskollisuutesi on lohdullista.
Olet osoittautunut erinomaiseksi kuninkaaksi.
Erääksi Englannin suurimmista kuninkaista.
Teidän majesteettinne. Kansa on koolla.
Siltä kuulostaa.
Jättäkää meidät.
Olkaa hyvä ja istukaa, majesteetti.
Olette kaunis.
En enää puhu ranskaa.
-Meidän pitää puhua englantia. -En osaa.
Opitte kyllä.
Minua mietityttää, miten suhteemme etenee sillä välin.
Minua mietityttää monikin asia.
Epäilemättä, koska harkitsette liittoa naisen kanssa,
jota tuskin tunnette.
En alistu tahtoonne.
Teidän on ansaittava kunnioitukseni.
Ymmärrän sen.
-Ymmärrättekö? -Ymmärrän.
Tunnetteko onnistuneenne?
-Missä suhteessa? -Missä tahansa suhteessa.
Onnistuin siinä, missä isäni ei.
Yhdistin kuningaskunnan.
Onnistuitte saamaan hengähdystauon.
Väärin perustein solmittu liitto ei koskaan kestä.
Missä mielessä pyrkimykseni ovat olleet vääriä?
Miksi julistitte sodan Ranskalle?
Isänne haastoi riitaa.
Miten niin? Mitä hän teki?
Hän lähetti salamurhaajan.
Ei sellaista ollut.
Ei kukaan suunnitellut murhaanne.
Mistä tiedätte?
Olin isäni seurassa, kun hän kuuli hyökkäyksestänne.
Hänen reaktionsa oli vilpitön.
Miten hän reagoi?
Hän nauroi.
Nauroi katketakseen. Epäili, että olette juovuksissa.
Isänne on mielipuoli.
Voi olla, mutta myös rehellinen.
Hulluus tekee hänet rehelliseksi. Hän on vilpitön.
Siksi häntä rakastetaan.
Sitten veljenne palkkasi murhaajan.
Veljeni on niin tyhmä, ettei olisi keksinyt moista.
Mikä oli todellinen syynne?
Tiesittekö pallosta, jonka hän lähetti?
Hän lähetti minulle pallon.
Pallon?
Lähettikö hän teille pallon?
Miksi epäilette tarkoitusperiäni?
Isällänne ei ole oikeutta valtaistuimeen.
Monarkia on aina epäoikeudenmukaista.
Olette itse vallananastajan poika.
Tuntuu, ettette kykene selittämään tekoanne.
Vuodatitte niin paljon kristittyä verta, mutta...
Näen edessäni vain nuoren, turhamaisen ja typerän miehen,
joka hermostuu turhasta.
Jota on helppo pettää.
Joudun nyt jättämään teidät.
Varovasti.
Tätä päivää on juhlittava, ystäväni.
Kansa on koolla voittomme kunniaksi.
Käsittääkseni kuningas saa harvoin kokea moista riemua.
Kaikessa kiireessä olen unohtanut kysyä, miten perheesi voi.
Sinulla on ollut tärkeämpää tekemistä.
Sinulla on kaksi poikaa.
Totta.
Ja...
Vaimosi hoitaa kartanoa poissa ollessasi.
Niin hoitaa.
Kasvatat lampaita.
Olet villamiehiä.
Kuten isäni ennen minua.
Montako päätä?
Viime laskemalta nelisentuhatta. Lähinnä sarvekkaita dorsetilaisia.
Paljonko maata sinulla on?
Totta puhuen en ole aivan varma.
Monta sataa eekkeriä mitä kauneinta maata.
Millaiset tilukset sait Ranskasta?
Lopeta.
Nyt kun Ranska on meidän. Paljonko maasta on sinun?
No...
Sitä ei ole vielä päätetty.
Valloituksesi on niin tuore.
-Miksi kysyt... -Pysy pallillasi.
Pysy siellä.
Miten salamurhaaja otti yhteyttä?
En muista tarkkaa hetkeä.
Yritähän muistella.
Viime kuukausina on tapahtunut paljon.
Niin tärkeä tapaus ei varmasti vaivu unholaan.
Eikö totta?
Ei toki.
Anna kun muistelen.
Tapahtuiko se kadulla?
Lähestyikö murhaaja kadulla?
Kyllä. Kadulla se tapahtui. Hän lähestyi minua merkillisellä tavalla.
Herrani, ole hyvä ja kerro, mikä on huolenaiheesi.
Pysy pallilla.
Pysy siellä.
Tunsiko hän nimesi?
Uskoakseni ei.
Miten hän sitten osasi lähestyä?
Muistini palaa.
Hän antautui palatsin vartijoille.
Kuulin asiasta, ja minut vietiin hänet luokseen.
-Hän ei siis lähestynyt sinua kadulla. -Ei. Olen pahoillani.
Minut kutsuttiin hänen tyrmäänsä.
Onko ilmennyt ongelmia?
Hal?
On. On ilmaantunut ongelma.
Se keikkuu silmieni edessä typerällä jakkarallaan.
-En ymmärrä. -Älä viitsi.
En vilpittömästi ymmärrä.
Lopeta tuo helvetin teeskentely! Lopeta!
Annoin sinulle, mitä halusit, poika!
Enkö antanutkin?
Halusit rauhaa, etkö halunnutkin?
Näin syntyy rauha.
Rauha syntyy voitosta.
Kuuntele.
Tuolta kuulostaa rauha.
Tuolta kuulostaa sinun rauhasi.
Tuolta kuulostaa suuruutesi.
Herrani.
En pyydä teiltä mitään.
Haluan vain, että puhutte aina minulle vilpittömästi.
Aina.
Lupaatteko minulle sen?
Lupaan.
Kuningas Henrik!