NETFLIX PRESENTERAR
TIDIGT 1400-TAL
Vart är ni på väg, min vän?
Ni kryper åt fel håll.
Vinden ni känner kommer från England.
Skottland är ditåt.
Mina herrar.
Förlåt att jag låtit er vänta.
Jag vet att ni rest långt och med stor möda.
Jag hoppas ni förstår att de här oroliga tiderna
förtär mig dag och natt.
Jag förstår
att striden med de skotska rebellerna var hård.
Det var den, ers nåd.
Vi förlorade 300 män.
Gode Hotspur.
Ni ledde anfallet.
Togs några viktiga fångar?
Många.
-Transporteras de? -Nej.
Varför inte? Varför har de inte förts direkt till mig?
Varför betalar ni inte kusin Mortimers lösensumma?
Ni måste tala högre, min pojk.
Jag är en gammal man.
Mina öron är fulla med hår.
Kusin Mortimer hålls av rebellerna i Wales.
Varför vägrar ni betala lösensumman?
Jag vägrar betala den för jag vägrar tro att han är en fånge.
Jag tror Mortimer är en förrädare.
Han har gått med de walesiska rebellerna.
Han har förrått England och är nu min fiende
och därför er.
Håller ni med mig, unge Hotspur?
-Nej. -Min son...
Jag tror det är en gammal demons svammel.
Snälla Harry, sluta.
Nej, låt honom tala.
Jag vill höra.
-Ers nåd... -Ni är en svamlande gamling,
så full av illvilja och misstro att han inte kan skilja upp från ner,
inte längre kan se bortom sitt eget monstruösa slott.
Min familj har tjänat er.
Vi hjälpte er att nå hit och slåss för er nu. Mortimer har slagits för er.
Och medan ni slafsar i er kyckling väntar han i fängelset på lemlästning
av walesiska häxor.
Ers nåd, ni får ursäkta min son.
Han behöver vila.
Vi är bara här för att be om er hjälp att säkra Mortimers frigivande.
Allt vi gjort för er har vi gjort för England.
Men landet härjas nu av krig mer än någonsin.
Skottarna är inte klara. Walesarna har bara börjat.
Och för vad?
Varför tror ni, gamle man?
Vem kan bära skulden för det här?
Hönor kan inte flyga.
Jag har sett en...
...flaxa sig över ett staket.
Sedan är den fri.
Men det är rävarna också.
Ni har rätt, unge Percy. Jag är skyldig er mycket.
Jag är skyldig er familj än mer.
Men om de skotska förrädarna ni tillfångatagit
inte förs till mig så snabbt det går
så kommer jag att hänga er.
Har ni förstått, unge Percy?
Ers majestät. Ursäkta oss.
Vilken hätsk pojke.
Nu kommer han förråda mig, det är jag säker på.
Om han ändå vore min son.
Hal.
Hal?
Hal.
-Vad är det? -Falstaff har skadat sig.
Ja. Ser du?
-Hur kom du in? -Dörren stod på glänt.
Nej.
Jo, den stod på glänt.
Den stod inte på glänt.
Hur skulle jag annars kommit in?
Anklagar du mig för att ha gjort en hemlig nyckel?
Ja.
Falstaff har skadat sig. Kan du behandla såret?
Nej.
Ånej.
Ers höghet.
Du får ett mynt för det här, vet du.
Jag vill inte ha ditt mynt.
Jag kräver din lojalitet härifrån till Megiddo.
Den har du redan.
Du är en klen förhandlare.
Du slösar bort bra vin.
-Jag håller såret rent. -Hit med det.
Det där ser väldigt varmt ut.
Gör det.
Prins Henrik.
Vem är ni?
Vi tillhör hovet. Vi vill tala med er ostört.
Varför då?
Snälla, sire. Ostört.
Ostört, mitt i Eastcheap?
Ska jag gå runt och be alla hålla för öronen?
Snälla, sire.
Vad är det här?
Er far, hans majestät konungen...
Er far, hans majestät kung Henrik, är sjuk.
Han efterfrågar er.
Jag föreslår att ni återvänder direkt
och meddelar att hans förfrågan blev ignorerad.
Vi har instruerats att meddela er med stor brådska.
Ni kan meddela att brådskan också ignorerades.
Fröken. Det är dags att åka.
Varför?
Dagen har börjat. Ser ni?
Där ute. Den är på god väg.
Ni kanske missar den.
Gå upp nu. Det är viktigt att ni åker.
Så ska det se ut.
Såja.
Upp med armarna.
Jättebra.
Du måste fixa den där dörren.
Vad är det?
Besök din far.
Försvinn.
Om din far verkligen är sjuk nog att be dig komma,
då måste du besöka honom.
Det är bättre att ångra att ha gjort det än ångra att inte ha gjort det.
Om din far är sjuk
måste du besöka honom, vad du än känner.
Men...
...jag säger inte det här av oro över vår kungs hälsa.
Mer av rädsla för hur djupt du kommer supa ner dig
om du inte åker till honom och han dör innan ni hinner reda ut saker.
Jag är rädd att det vore ett rus som skulle få även mig att blekna.
Gör det.
Om du så aldrig lyssnar på mig igen.
Även om jag förstår statskassans belastning
så undrar jag om inte den lollardiska farsoten
ligger till grund för förslaget
att beskatta kyrkan för att åtgärda problem
som kyrkan inte förvållat.
Ers majestät.
Henrik, prins av Wales.
Min son.
Kom in.
Jag känner att mitt liv närmar sig sitt slut, och trots det...
...tycks till och med jag ha bättre hälsa än du.
Tiden har kommit för oss att betänka...
...frågan om...
...min tronföljare.
Ni kommer inte att bli kung.
Ni är min äldsta son,
men av skäl som alla här kan se
och känna lukten av...
...ska ni inte ärva kronan.
Jag vill inte ha den heller.
Det privilegiet och ansvaret
faller istället på din bror Thomas.
Han är vek, men han är angelägen.
Han kommer att leda min armé mot Harry Percy som nyss förrått mig.
Jag förmodar att nyheten varken är en överraskning eller en besvikelse.
Men det är min plikt som kung
och far...
...att säga det till er öga mot öga.
När är striden?
Jag ger mig av imorgon.
Striden står i slutet av veckan.
Ni behöver inte strida.
De här fejderna behöver inte bli era.
Jag har sagt...
...vad ni kallades att höra.
Lämna oss nu.
-Ers höghet. -Sluta.
Lord Dorset.
Är era män redo för dagen?
Det är de, sire.
Mycket bra.
Berätta om era förberedelser.
Ers nåd.
Varför är ni här?
Jag tänker inte låta den här förödelsen ske.
Jag är här för att stoppa den.
Det här är min strid.
Om jag får som jag vill blir det ingen strid.
Ni. Kom hit.
Ers nåd.
Ni har inget här att göra.
Gå till rebellernas läger och meddela följande till Percy Hotspur.
Säg att prins Henrik utmanar honom på envig för att avgöra striden.
Han och jag.
Vi kämpar i våra arméers ställe.
Ja, ers nåd.
Vem tror ni att ni är?
Jag är ingen för er.
Jag slåss mot honom.
Och jag besegrar honom.
Det skulle ni säkert, min son.
Men det kan inte ske.
Prinsen talar inte för sin far.
Ni är angelägen att slåss, min son.
Och det ska ni.
Och vi ska slåss vid er sida.
Vi ska bränna dem.
Vi ska bränna Henriks rike till marken.
Ni har inget här att göra.
Ni vet inget om krig, Thomas.
-Jag kan visst kriga. -Nej.
Ni har rekryterats till vår fars vansinne,
till krig som inte behöver utkämpas.
De är inte våra fiender.
Vår far har gjort dem till det.
Så varför är ni här?
Ni ogillar vår sak så mycket,
men ändå känner ni att ni måste överträffa mig.
Jag gör det inte för att ta äran ifrån dig.
Jag gör det för att rädda ert liv.
Ursäkta mig.
Vår härold är tillbaka från rebellernas läger.
De har avvisat prins Henriks erbjudande.
De vill ha strid.
Var är Henrik?
Jag är för att slåss i våra arméers ställe.
Nej.
Hans förslag avvisades.
Förslaget har omprövats.
Jag sade nej!
Varför skäller den lilla hunden?
Var är den stora hunden?
Det kommer att ske.
Här är jag med den otuktiga dåren.
Vi behöver inte slåss, Percy.
Min far dör snart. Er osämja dör med honom.
Var inte rädd för vår lilla duell, unge Hal.
Jag lovar att avsluta den snabbt.
Er far...
...är en farsot för England.
Kom, stora hund!
En dag är det här ert huvud
som släpps framför en man som kunde varit din bror.
Följ med mig nu, snälla.
Lämna det här fältet.
Efter att ni stulit den mest värdefulla skalpen?
Det här är vad som kommer omtalas imorgon.
Det här fältet var mitt.
Jag skulle markera mitt herravälde.
Istället
markerar det bara det här huvudet.
Det här jävla huvudet.
Flytta på er!
John.
Gå iväg.
Du borde se till din annars välförsedde vän.
Det verkar ha gått illa för honom.
Beale.
Hal har spytt igen.
Hej, min vän.
Jag sett män i ditt skick många gånger.
Jag har varit i det många gånger själv.
Trots allt vårt hyllande av mod och tapperhet
fläckar inget själen mer outplånligt än att döda.
Jag har aldrig känt mig mer skändlig än när jag stått segerrik på ett slagfält.
Segerns rus sjunker undan snabbt.
Det som stannar kvar långt efteråt är alltid motbjudande.
Aldrig igen, säger jag.
Sluta prata, gamle man, snälla.
Snälla, sluta prata.
Jag kommer aldrig sluta prata, Hal.
Aldrig.
Aldrig någonsin.
Ut.
Ers nåd.
Vilket ärende?
Det är mycket brådskande.
Då borde ni skynda er.
Snälla, ers nåd.
Det är er far.
Han är döende.
Den kroken har tappat sitt bete.
Vänta utanför.
Utan tvivel...
...har er far skapat mycket besvär för det här kungariket.
Och jag fruktar att kaos kan bryta ut i hans frånvaro.
England behöver en kung och jag antar att de känslor hos er
som fick er att överge honom
är precis de som styret av det här riket behöver.
Ni måste bli kung.
Varför säger ni det här till mig?
Tala med Thomas.
Ska inte han bli er nya kung?
Jag är rädd att det inte är möjligt.
Er bror blev dödad i Wales.
Efter att ni besegrat Percy Hotspur
fortsatte unge Thomas mot de västliga fälten.
Där mötte han sitt öde.
Det sägs att han var tapper.
Var är han?
Var är monstret?
Undan.
Kungen behöver vila.
-Det får han snart. -Han är döende.
Försvinn.
Känner ni kylan?
Usling.
Hal.
Ni måste bli kung, Hal.
Snälla.
Ni måste bli kung, Hal.
Jag vet inte vad jag har gjort.
Vet inte vad jag har gjort.
Ni vet inte vad som kommer hända er.
Så jag erbjuder det här.
Ett välsignat andrum.
Ett fasansfullt elände.
Ni ska uthärda skymfen att tjäna mig.
Den nyckfulla sonen ni smädar.
Men nu kommer ni att vakas över av en helt annorlunda kung.
Vad är det här?
Vem är du?
Jag är jag.
Vem är du?
Vad är ditt syfte här?
Jag tror att du just väckte mig från det.
Kliv genast upp ur sängen.
Vem är du?
Var är Hal?
De här rummen och deras innehåll tillhör kungen av England.
Du inkräktar och jag beordrar dig att ge dig av omedelbart.
Vilken kung av England?
Amen.
Låt oss hylla kung Henrik.
Kung Henrik!
Kung Wencel av Böhmen
skickar den här gåvan till kung Henrik av England.
För lång och god hälsa.
Vacker.
Jag är säker på att ni vet
att min unga syster Filippa är med oss idag.
Drottning av Danmark.
Jag är tacksam över att hon och hennes make,
den gode kung Erik, har rest ända hit.
Jag vill att ni tar den här vasen, min kära.
Låt dess skönhet stå för er skönhet, som i sin tur står för Englands skönhet.
Jag tackar er, ers nåd.
Hans fridfullhet, dogen av republiken Venedig,
skickar den här gåvan, ers nåd.
Det står att det är en fågel från Konstantinopel.
En fågel? En död fågel, antar jag.
Om jag får, ers nåd.
Onaturlig mekanik från kristendomens rand.
Ett underverk.
Den här tillhör min kusin Cambridge.
Av alla vid det här bordet har jag inte känt någon längre än er.
Jag har känt er längre än min egen lillasyster.
Vi växte upp tillsammans. Ni är som en storebror för mig.
Det är passande att ni får den här magiska fågeln.
Låt oss hoppas att dess magi inte är svart och ohelig.
Från dauphinen,
son till hans majestät Karl, kung av Frankrike.
En boll.
Följde det inte med något meddelande från dauphinen?
Nej, ers nåd.
Jag ska behålla den här gåvan.
Den här är ämnad endast för mig.
För den pojke jag en gång var.
Bollen är en förolämpning mot er och ert kungarike.
Ni måste svara.
Minns ni var och hur jag fördrev tiden som prins?
Ni tillbringade den i överlagd försakelse.
Jag drack och betedde mig.
Finns det inte lite sanning i den här lustigheten?
Om dauphinen vill ha ett utbrott av mig, varför ge honom det?
Det skulle inte anses vara orimligt
om ni svarade på det med våld.
Det skulle uppvisa styrka.
Jag förstår er förargelse.
Men min styrka ligger inte i att flaxa vid minsta tjuvnyp,
som en ohelig mekanisk fågel.
Red ut det här. Det är vad som är angeläget.
Inbördes stridigheter har tärt på oss.
Inte mycket tömmer börsen som krig.
Stridigheterna måste upphöra.
De ska upphöra genom medling.
Vi ska förlåta våra fiender.
Vi ska betala Mortimers lösensumma och föra hem honom från Wales.
Jag ska skriva benådningarna själv.
Det ska framgå att de här känslorna är personliga för mig.
Vi ska låta dessa män veta att de var min fars fiender, inte mina.
Naturligtvis, ers nåd.
Vad tycker ni om den här strategin?
Stora reformer genomförs bäst vid regimbyten.
Om det är så här ni vill göra,
då, ers nåd, är det här tillfället att göra det.
Försonades ni med vår far före hans död?
Det gick inte att försonas.
Han åsamkade kungariket outsäglig skada.
Hans död kommer ge ro.
Jag frågar inte om kungariket.
Ni då?
Jag vill att oroligheterna tar slut.
Se på folket kring bordet igår.
Se på ansiktena hos männen som satt vid det.
Jag kan känna lugnet ni talar om.
Jag tror de önskar er väl.
Men jag ser också att de har sina egna kungariken bakom ögonen.
Förstår ni vad jag säger?
Jag har varit borta för länge och nu ska jag tillbaka till Danmark.
Men vid det hovet har jag varit invigd i dess styre.
Jag har sett om och om igen att ingen någonsin talar helt ärligt.
Välj era steg klokt, käre bror.
Jag talar om Karl av Frankrikes anspråk
på att vara sagda lands rättmätiga härskare.
Det sägs att den saliska lagen skulle sakna tronföljd
om den franska kronan lämnas till en kvinna.
Innebärande att inget styre i kvinnans ätt ska, med rättighet, gå till
hennes avkomma.
Och den saliska lagen, som är av frankiskt ursprung,
och knuten till sagda land är inte...
inte därför juridiskt bunden eller vidhäftad till, i själva verket,
Frankrikes marker, utan frankernas rike,
vilket, som ni vet, ligger mellan floderna Elbe och Saale.
Jag hävdar här, med belägg, att det därför följer enligt saliska lagen
att den franska överhögheten har stulits från det rättmätiga släktledet.
Tre gånger, som jag kan illustrera, har fransmännen citerat salisk lag
-som skäl att... -Med vördnad.
Ja, ers nåd?
Jag finner den här berättelsen omöjlig att följa.
Jag ifrågasätter den så kallade franska kungens anspråk
på den tron han sitter på.
Jaså?
Jag är förvirrad över varför ni berättar det här för mig.
Jag försöker bara stärka ert anspråk på Frankrike
om det uppstår behov att svara med våld.
Och ni tror att det kommer uppstå snart?
Jag...
Ers nåd...
För beredskapens skull tror jag det alltid är klokt...
Beredskap?
Om vi går i krig med Frankrike blir det inte på grund av
en gammal ogenomtränglig madrigal.
Frankrike var länge er fars ambition.
Hade han inte hindrats av inbördeskrig
hade han säkerligen tagit striden dit.
Och sedan vidare till Jerusalem.
Jerusalem?
Så vi ska ända till det heliga landet?
Och gissningsvis plundra resten av kristenheten på vägen.
Jag är inte min far, ärkebiskop.
Jag hade trott att det var klargjort redan.
Vi måste förlåta vår ärkebiskop.
Han är en långt ifrån begåvad talare.
Det är märkligt, för jag hade trott att god retorik
skulle vara ett krav för ämbetet.
Varför talar ärkebiskopen med mig om krig med Frankrike?
Det vi bevittnar är en affekt som vi måste vara vaksamma mot.
Jag hedrar er för er behärskning.
Efter så många år av missämja...
...visar ni er vara mer än er fars son.
Ni vill vara en folkets kung.
Men i det syftet måste vi se till
att ni inte glömmer folkets känslor.
Och vad är det för känslor?
De upplever att Frankrike hånar oss.
Delar ni den känslan?
Den känslan är en fantasi.
Men det betyder inte att den inte upplevs som verklig.
Vart är du på väg?
Äckligt.
Vi kan inte gå till Hoopers.
Jo, det kan vi.
-Hon vill inte ha dig. -Jo.
-Nej! -Jo.
-Nej. -Jo!
Du är inte välkommen här.
Om du inte betalar det du är skyldig mig.
Jag har betalat dig.
Du har betalat en gnutta av vad du är skyldig.
Och med pengar jag antar att du stulit.
Lögner.
Du verkar inte vara så bra på att stjäla heller.
Lögner.
Hur vågar du tilltala mig så?
Varför är du så ohyfsad mot den man
som är mest trolig att ta dig bort från det här stinkande råtthålet?
Du kanske har glömt.
Mina förbindelser går nu till kungarikets topp.
Din oförskämdhet kunde lika gärna vara riktad mot kungen själv.
Tänk på det nu.
Pratar du om Hal?
Var är han?
Var är Hal?
Var är vår kung?
Han har varit borta i veckor nu. Var är han?
Jag skulle säga att det är du som blivit glömd.
Jag skulle säga att din kurtis med rikets övre skikt
var kortlivad i och omkring hans stinkande spyhink.
Du var visst inte mer än en tillfällig skötare av prinsens spyor.
Håll käft.
Tänk på det nu.
Nell, sir John har det kärvt.
Det har jag inte.
Hitta någon som betalar för dig här.
Jag betalar inte för dig.
Framåt.
Vem är ni?
Han söker skydd i utbyte mot sin berättelse.
Det kan säkert ordnas.
Är det möjligt eller inte? Ni är väl kung?
Det kan ordnas.
Jag har skickats av Frankrikes kung för att mörda dig.
Är det Karl själv som skickat dig?
Vet ni det med säkerhet?
Jag känner till orderns källa, ja.
Det är kungen.
Vad var ordern?
Att jag skulle döda Englands kung.
Hur då?
På vilket sätt som helst.
Det finns många sätt att döda någon på.
Det är min talang,
att döda män som inte väntar sig att bli dödade.
I en tid när jag försöker
skapa frisk och fridfull luft som det här riket kan andas
vill jag inte väcka fiendskap med ett annat.
Det här är en krigshandling.
Vi delar din längtan efter fred, ers nåd,
men att ignorera en så oförskämd aggressionshandling
kommer att ses som svaghet.
Det här är inte en boll. Det är en lönnmördare.
Anser ni mig svag, överdomare?
Nej.
Jag talar om kungariket.
Vad kungariket ser.
Hur ser kungariket på vesslan vid våra fötter?
Om Frankrikes illvilja mot dig är djup nog för skicka att en lönnmördare
kommer det att märkas på gatorna, både våra och deras.
Det kommer att bli känt.
Vi delar er oro.
Men fred idag behöver mer än harmoni.
Det kräver styrka och förtroende.
Det är egenskaper som bara kan komma från dig.
Kungen.
Vår kung.
Skriv ner dessa ord...
...till kung Karl av Frankrike.
Lönnmördaren ni skickat
kan bara uppfattas som en inledande krigshandling.
Om det är er avsikt,
gör den då känd öppet
och avstå från det ängsliga slingrandet ni ägnar er åt nu.
Om ni söker krig,
skicka hela er armé.
En ensam och ynklig lönnmördare
besegrar inte denna kung Henrik V av England
som ni underskattar så.
Fyll den här med kanonkulor och skicka den tillbaka till Frankrike.
Vem är det?
En fransman, sire.
Han vill tala med er ostört.
Om vad?
Det ville han inte säga.
Jag frågade. Han ville inte svara.
Min kung har skickat mig att hitta män han kan lita på.
Han anser att diskreta samtal bör hållas.
Vad för samtal?
Han anser att det bör hållas samtal om er nya kung av England.
Bara jag och lord Grey möttes.
Vi visste inte vart vi skulle vända oss om det som sades till oss.
Vi är alla medvetna om att det finns ett problem.
Vår kung har dåligt rykte.
Säger den franska kungen det?
Är han inte tacksam
för vår unge Henriks milda reaktion på hans provokation?
Mördaren han svär att han inte känner till.
Han förnekar anklagelsen.
Hans plan misslyckades. Det är klart han vill rentvå sig.
Oavsett grunden
har de uttryckt allvarlig oro
över vår kungs mentala tillstånd.
Det här budet är pålitligt, inte sant, Cambridge?
Det tror jag.
Karl vill avsätta vår kung.
Problemet är inte Frankrike.
Det är bara en påminnelse om en mer allmän galenskap.
En pojke som för några veckor sedan var en nedsupen tölp
från Eastcheaps kloaker bär nu Englands krona.
Vad ska det bli av oss?
Vad ska det bli av oss när ett lands illgärningar
förlåts som om de vore taktlöshet?
-När förrädare... -Ja, lord Grey.
Dina farhågor är giltiga.
Och de är många.
Något måste göras.
Något kommer att göras.
Ge mig tystnad.
Det är kungens börda.
En kung måste fatta beslut
som mindre kapabla män varken vill eller kan fatta.
En kung möts av dilemman
som mindre kapabla män kanske aldrig stöter på under sin livstid.
Jag önskar det vore annorlunda.
Men problem,
och det här är min erfarenhet,
problem som lämnas utan åtgärd
har för vana att bli kriser.
Ni har en chans att ena landet, Hal.
Verkligen.
Ni har förbättrat dess stämning med löften.
Men löften måste hållas.
Löften får aldrig vara ett självändamål.
Från och med idag är vi i krig med Frankrike.
Två gånger har jag valt att fria hellre än fälla.
Denna tredje skymf passerar inte utan respons.
Så för att jaga fram de franska råttorna ur sina nästen
ska jag meddela dem att vi nu är i krig.
Lord Grey.
Cambridge.
Jag ville be er leverera meddelandet till Frankrike med tanke på er...
...bekantskap med mottagaren.
Men jag tror att ni kommer vara upptagna med annat imorgon.
Med vad, ers nåd?
Imorgon får ni era huvuden avhuggna.
Nej.
Jag har valt att skicka er i förväg till helvetet,
före det ansenliga antal fransmän som snart kommer behöva en plats där.
Ni var en gång min vän.
Jag är din vän...
...kusin.
Allihopa, försvinn.
Nu.
Du.
Stanna.
Du...
...gå härifrån.
Det här är mitt ställe.
Värdinnan kan stanna.
Jag tänker inte ställa mig upp för er.
Och inte gå på motbjudande mark som jag svurit att aldrig gå på igen.
Jag medger att jag har försummat er, John.
Ett nytt kapitel av mitt liv började innan jag kunde avsluta det förra.
De här problemen är bara mina.
Men att det här är första tillfället jag kunnat dela dem med någon annan
säger mycket.
Det säger något om hur ensamt mitt ämbete är.
För att hålla kursen har jag behövt lita på män
vars lojalitet jag ifrågasätter varje ögonblick.
Varje ögonblick.
Jag behöver män jag kan lita på.
Jag är här för att ni är min vän.
En kung har inga vänner.
En kung har följare och fiender.
Ursäkta att mitt besök...
...bär med sig sådan dysterhet.
Hal.
Jag följer med er.
Jag ber bara om en gentjänst.
Betala min skuld till den hemska ragatan
där borta. Kan du göra det?
Vi välkomnar dem som just kommit hit.
Nu vänder vi oss i samma rörelse, med ett enda vässat sinne.
Tillsammans
besegrar vi Frankrike.
Tillsammans
tvingar vi henne på knä.
Till det här syftet
vill jag presentera en ny marskalk i vår kampanj.
Sir John Falstaff.
Sir Johns erfarenhet i strid behöver knappast beskrivas.
Ni känner till honom.
Vissa av er har haft äran att kämpa vid hans sida.
Andra har hört om hans bedrifter.
Men jag har bett sir John att hjälpa oss av ett avgörande skäl.
Han respekterar krig
som bara den som sett dess mest monstruösa form kan göra.
Han längtar inte efter det,
utan ser det med den bistra nykterhet
som ni och era män borde tycka att han skulle göra.
Välkomna och tack, goda herrar.
Trevligt att träffa er alla.
Mycket bra.
Är ni redo för det som väntar oss?
Man är aldrig redo för det som väntar oss.
Sätt fart!
Tror ni att sir John är lämplig att leda den här kampanjen?
John är en god man.
De möter oss till havs eller vid landsättning.
Vi vet snart.
Ni måste vila.
John.
Tack.
För vad?
För att ni är här.
Med mig.
Det är ett lågt pris att betala
för att hålla den där hemska kvinnan Hooper ifrån mig.
Vila ni också, ers nåd.
Vi landsätter snabbt!
Kolla alla hus.
Ingen.
Titta.
-Ingen här! -Tomt.
Kom igen. Snabbare.
Tänd.
Dra!
Vi måste storma slottet.
Det blir blodigt. Vi kommer att offra själar.
Det är krigets natur. Blodigt och själlöst.
Vi vet inte hur väl försedda de är bakom murarna.
Belägringen kan ta månader och jag är rädd att vi inte har den tiden.
Så här många män på plats kommer att svälta och bli sjuka.
Sir John.
Krig är...
...blodigt och själlöst.
Ja.
Ärkebiskopen är här.
Ni kan väl inte bara vänta här tills de väljer att komma ut?
Det är exakt definitionen av en belägring.
Hur lång tid kan det ta? Det går väl inte att veta.
Det är också ett vanligt drag hos belägringar.
-Jag skickar inte mina män dit. -Varför inte?
Jag tänker inte offra dem så lättvindigt eller så spekulativt.
Varför går ni inte bara runt?
Om de tänker gömma sig i slottet, varför går ni inte bara runt det?
Så väl bevandrad i krigskonsten.
Vi måste inta den här staden, ärkebiskop.
Vi måste skapa ett fäste här
för våra försörjningslinjer från England.
Glöm inte att jag har stöttat den här kampanjen.
Jag har intressen här.
Jag ska bli hörd.
Inte idag, ärkebiskop.
Ers nåd.
De har givit upp.
Vårt diskussion verkar vara för intet.
Precis som ärkebiskopens bräkande.
Segern tillhör er.
Vi ber bara att ni befriar våra kvinnor och barn.
Många är hungriga, sårade eller sjuka.
När slottet är fullständigt genomsökt ser jag ingen orsak att neka er begäran.
Ni får kvällen på er att överse evakueringen
och samla era män som fångar.
Kom.
Han vill sakta ner oss.
Vem vill sakta ner oss?
Vi har hört att dauphinen är på väg.
Han vill tala med hans majestät.
Och vi vet inte vad han vill?
Bara att han vill tala med er.
Jag hoppas att han ska meddela sin fars tidiga kapitulation.
Jag råder starkt att vi bortser från budet om hans närmande
och gör oss redo för avfärd.
Vi måste dra nytta av deras förvirring.
Sir John, ert råd.
Jag har aldrig träffat den här franska prinsen.
Jag kan inte tala för hans motiv.
Ers nåd.
Han är här.
Ers majestät!
För er lilla seger.
Ni undrar varför jag har kommit?
Undrar ni det?
Jag har inte kommit för att erbjuda kapitulation
om ni hoppades på det.
Jag har kommit för att beskriva för er
era sista dagar,
era mäns skrikande
när de långsamt dör.
Så, kung av England,
ni verkar fast besluten att göra Frankrike till ert nya hem,
så låt mig hjälpa er.
Jag tömmer er kropp på blod
och begraver den under ett träd.
Ett litet franskt träd.
Väldigt ungt, väldigt litet.
Eftersom det kanske passar ert sinnelag när ni beslutade att komma hit.
Litet.
Och kanske er...
Era kulor måste vara stora, inte sant?
Jättekulor.
Jättekulor med en liten kuk.
Och ljudet av era fruar och barn som gråter
ska vyssja mig till sömns på kvällen.
Hörde ni vad jag sade?
Ja.
Det var rörande.
Sir John, följ med mig.
God natt.
Gör männen redo för avfärd.
Slösa ingen tid.
Spring!
Tyst.
Hej, lilla pojk.
Var inte rädd.
Jag vill att du lämnar en gåva till din kung.
Kan du göra det åt mig?
Duktig pojke.
Nej!
Dubbla vakterna till 20 meter under natten.
Tre timmars vaktpass.
Jag vill hålla männen alerta.
Män som sover på sitt post får ögonen utstuckna.
De som talar får tungan utskuren.
Alla franska fångar i vår tross ska avlivas.
Lämna deras lik spetsade på pålar vid flodens kant.
Den första ordern följer jag.
Den andra...
Den massavrättningen får ni utföra själv.
Vad sade ni till mig?
Ni är inte sådan.
Hur vågar ni trotsa mig?
Visa dina känslor här med mig.
-Visa dem inte utanför tältet. -Hur vågar ni trotsa mig?
Var är den skräckinjagande krigaren Falstaff
jag hört så mycket om?
Ni har varit stum sen vi seglade över.
Jag är min egen taktiker, min egen befälhavare, mitt eget råd.
Var är den skräckinjagande krigaren Falstaff?
Jag talar bara när det finns något att säga.
För ofta har jag sett krigare
skapa arbete för sig själva.
Arbete som bara leder till högmod och slaktade män.
Jag är inte sådan.
Och det här är det krig ni valt att föra.
Jag skär upp din buk här med min egen hand.
Ni är inte sådan heller.
God kväll.
Mina herrar.
Lord Dorset, kalla på er snabbaste ryttare.
Ers nåd.
Dartmouth!
Vad kan jag göra för er?
Säg vad som finns på andra sidan kullen. Rid snabbt, kom tillbaka direkt.
De är fler och har bättre position.
De har nedförsbacken till sin fördel.
Att vi måste avancera ger oss redan en nackdel.
Ju längre vi väntar, desto fler blir de och vår nackdel blir större.
Era bågskyttar är överlägsna.
Ett franskt armborst är ingen match för en engelsk långbåge.
Vi borde minska deras antal vid första anfallet bara med det.
Yorks anfall i mitten möter fyra led med riddare till häst.
Våra bågskyttar kan halvera det, men...
Men inte åtta led.
Nio. Tio. Fler.
Ni har rätt, ers nåd.
Längre väntan blir större underläge.
Men det är möjligt att vårt underläge redan är oöverstigligt.
Många män är redan förtvivlat sjuka och svaga av hunger.
Vad föreslår ni då att vi gör?
Jag föreslår att vi överväger att vända tillbaka.
Jag vet att det inte ger det utfall vi önskar
men det gör inte heller en slakt av vår armé.
Jag drar mig för att tala för andra här...
...men jag är säker på att andra delar min rädsla.
Vilka håller med lord Dorset?
Ni kan vinna den här striden.
Jaså, sir John?
Ja.
Och exakt hur, sir John?
Ni slåss utan hästar och utan rustning.
Herregud, skona oss från den här mannen.
Deras främsta försvarslinje består av beridna män.
Många led djup.
Alla är riddare.
Alla på hästrygg med tung rustning.
Marken där ute...
...är översvämmad,
redan halvt genomdränkt.
När det regnar ikväll, och det vet jag att det gör,
blir marken till ett lerigt träsk.
Och med sina hästar och sin rustning
kommer de att fastna, de kommer att falla
och sprattla som skalbaggar på rygg.
Vi också.
Inte om vi reser lätt,
utan hästar och rustning.
Snabbhet och rörlighet blir vårt övertag.
Och hur, sir John, kan ni vara så säker på att det regnar inatt?
Mitt högra knä värker.
Det gör det bara innan det regnar.
Rädda oss från den här smörjan, ers nåd.
Det kräver att deras bepansrade främsta led möter oss i leran.
Hur bjuder vi in till det?
En liten bepansrad attack från oss.
En falsk framryckning.
De kontrar.
Vi sparar vår tyngd och vår styrka till ett rörligt anfall från sidorna.
De blir inte så lätta att lura. De kommer inte svara på en falsk attack.
De kommer svara.
Vi rör oss och de möter oss i leran.
Vi har numerärt underläge. Det vet de.
De hoppas på att överväldiga oss, så de möter oss med full kraft,
hur liten vår första framryckning än är.
Våra stora långbågar sprider kaos över dem uppifrån.
Det kaoset blir er fördel.
Ers nåd, jag ber er. Vi kan inte lyssna på det här vansinnet.
Vad är den här mannens erfarenhet?
Han slogs för kung Rickard för länge sedan.
Sedan dess har han inte gjort något
annat än rida med stråtrövare
och råna och plåga.
Jag har aldrig rånat någon som inte förtjänade det.
Om det regnar ikväll
så slåss vi imorgon.
Om ni har hittat på den här planen, ogenomtänkt och spekulativt,
bara för att visa ditt värde för mig,
var då snäll och säg det nu.
Alla planer är spekulativa.
Och som jag sade så talar jag bara när jag känner att jag har sanning att säga.
Det här känner jag i min märg.
Det här känner jag i mitt knä.
Här är vi, kvällen före striden och jag är...
...jag är rädd att undra, att säga uppriktigt,
varför vi är här.
Det är bäst ni hittar svaret på det.
Männen där ute förtjänar det.
De har givit dig sina liv.
Jag vet inte vilka krafter som bringat er hit,
men de här männen behöver er,
precis som ni behöver dem.
De här männen förtjänar ert förtroende.
Och om ni inte kan ge dem det,
så ge dem åtminstone en storslagen lögn.
Ni kanske inte tror att det är möjligt,
men ni är min vän.
God natt, Hal.
Sov gott.
Den här vinden piskar norrifrån.
Regnet skickades från England.
Varför tar ni på er rustning? Vi skulle slåss utan.
Vi behöver ett främre led som lockar in dem.
Det får inte vara ni.
Idén var min.
Några män måste leda den första framryckningen för att övertyga.
Mina män är samlade.
Och jag kan inte med gott samvete
skicka dem att förverkliga min spekulativa smörja
utan att bli lerig med dem, eller hur?
Jag slåss med er.
Det är ädelt. Men ni vet att det är omöjligt.
Det här är vad jag är gjord för.
Jag dör här eller över en flaska i Eastcheap.
Jag tycker det här blir en mycket bättre historia.
Och ni har saker kvar att göra.
Ni kommer gå med i striden.
Men lova att ni inte går med för tidigt.
Oavsett vad ni ser där ute.
Vi måste locka in dem först. Alla.
Lova mig det, Hal.
Vinn, min vän.
Då kanske ni blir på tillräckligt gott humör för att ta ett glas med mig.
Var är dauphinen?
Jag tackar er för att ni tar emot mig, ädla herre.
Snälla. Tala engelska.
Jag uppskattar att tala engelska.
Det är enkelt och fult.
Jag har väntat hela morgonen och hela natten på er kapitulation.
Den hade kunnat bespara mig ängslan
om den kommit tidigare.
Jag vet att ni inte talar för er far.
Jag talar visst för min far.
Jag vet att ni inte talar för honom, så jag kommer till er direkt.
Jag är inte här för att kapitulera.
För mycket kristet blod kommer att spillas på det här fältet idag.
Så jag föreslår det här.
Ni och jag slåss, en mot en,
i våra arméers ställe.
Förlorar jag åker mina män hem genast och för gott.
Ni får mitt huvud.
Om jag vinner
tar jag det här rikets krona vid er faders död.
Vad säger ni?
Är ni rädd, unge Henrik?
Vad säger ni?
Är ni rädd för den här striden?
Det är ingen skam i det.
Skona era män.
Skona era egna män.
Ni kom hit. Till mig!
Kapitulera inför mig!
Det kan jag inte göra.
Då så, pojk.
Låt oss göra det där fältet berömt.
Den lilla byn Agincourt
som för alltid kommer att markera platsen för er oerfarna vanära.
Väntar ni ett tal av mig?
Jag har bara ett att ge.
Och det är samma tal
jag skulle hålla om vi inte stod vid kanten av ett slagfält.
Det är samma jag skulle hålla om vi möttes av en händelse på gatan.
Jag har alltid bara hoppats på en sak.
Att se det här kungariket enat under den engelska kronan.
Alla män föds för att dö. Det vet vi.
Vi bär det alltid med oss.
Om det är er tur idag, må så ske.
Min blir imorgon.
Eller min idag och er imorgon. Det gör detsamma.
Det som räknas är att ni vet i era hjärtan att idag är ni det enade kungariket.
Ni är England.
Var och en av er. England är ni.
Och utrymmet mellan er.
Kämpa inte för er själva, utan för det utrymmet.
Fyll det utrymmet.
Gör det till stoff. Gör det till substans.
Gör det ogenomträngligt. Gör det ert!
Gör det till England!
Storslagna män, sätt fart. Kaptener, lorder.
Storslagna män, sätt fart.
För kungen och sankt Göran!
Bågskyttar.
Bågskyttar!
Bågskyttar.
Bågskyttar! Nu!
Dra!
Skjut!
Halt!
Redo!
Skjut!
Följ mig!
Kom då...
...kung av England.
Sätt igång!
Ära åt kungen.
Ers nåd.
-Gud bevare konungen. -Ära åt kungen.
Ära åt kungen.
-Ära åt kungen. -Gud bevare konungen.
-Ära åt kungen. -Ära åt kung Henrik.
Ers nåd. Fångarna vi tog är vildsinta.
Vi kan inte säkra dem om deras armé omgrupperar sig.
Döda dem alla.
Hans majestät Henrik, kung av England.
Ers majestät.
Kom och sitt här med mig.
Är ni snäll.
Jag tycker om att känna solen mot huden, men inte för mycket.
För mycket är väldigt farligt.
Den konversation vi är på väg att hålla
har hållits många gånger förut
och kommer att hållas många gånger under kommande århundraden
mellan fåfänga människor och resonliga människor.
Jag hoppas att ni och jag är resonliga människor.
Jag har förstås rest hit för att erbjuda er min kapitulation.
Vill ni be mig om något i gengäld?
Nej.
Men jag har ett förslag till er.
Ni tar min dotter Katarinas hand...
...i äktenskap.
Det är besynnerligt...
...att de största händelserna i historien
så ofta har sina rötter
i familjerelaterade detaljer.
På sätt jag inte vågar ta upp här
är min relation med min son
och er med er far
de saker som lett oss hit idag.
Vi är ledare över länder och folk
och ändå är det familjen som berör oss.
Familjen förtär oss.
Mina kondoleanser
för förlusten av er vän, sir John.
Jag vet att det måste vara en djup förlust för er.
Tack, William.
Er lojalitet har varit en tröst.
Ni har bevisat att ni är en mycket värdig kung.
Jag skulle säga att ni har bevisat
att ni är en av Englands stora kungar.
Ers majestät.
Folket har samlats.
Jag hör det.
Lämna oss.
Varsågod och sitt, ers majestät.
Ni är vacker.
Jag ska inte längre prata franska.
Vi måste prata engelska.
Jag kan inte engelska.
Ni lär er.
Jag undrar hur det går för vårt äktenskap under tiden.
Det är mycket jag undrar om många saker.
Det måste det vara om ni överväger äktenskap med en kvinna
ni vet så lite om.
Jag underkastar mig inte er.
Ni måste förtjäna min respekt.
Det förstår jag.
-Gör ni? -Ja.
Känner ni att ni har lyckats?
På vilket sätt?
Vilket sätt som helst.
Jag har lyckats med det min far aldrig gjorde.
Jag har enat riket i en gemensam sak.
Ni har åstadkommit tillfällig respit.
En enighet som byggts på lögner kommer aldrig att hålla.
Hur har mina ansträngningar byggts på lögner?
Varför startade ni krig med Frankrike?
Er far angrep oss.
Hur då? Hur angrep han?
Han skickade en lönnmördare.
Det fanns ingen lönnmördare.
Det fanns ingen plan att mörda er.
Hur vet ni det?
Jag var med min far när han fick höra er anklagelse.
Jag kunde se att hans reaktion var uppriktig.
Hur reagerade han?
Han skrattade.
Han skrattade mycket. Han sade att ni måste vara full.
Er far är galen.
Han må vara galen, men han är ärlig.
Hans galenskap gör honom ärlig. Han säger bara vad han tror.
Det är därför han är älskad.
Då skickade er bror mördaren.
Min bror? Min bror var för dum för en sådan plan.
Vad var ert verkliga skäl?
Kände ni till bollen han skickade?
Bollen han skickade till mig.
En boll?
Skickade han en boll till dig?
Varför ifrågasätter ni mitt uppsåt?
Er fars styre är inte rättmätigt. Han saknar anspråk på tronen.
All monarki är orättmätig.
Ni är själv son till en usurpator.
Ni verkar inte ha någon förklaring för vad ni gjort.
Ni har spillt så många kristna själars blod, och ändå
ser jag bara framför mig nu en ung och fåfäng och dåraktig man
som är så lätt att förarga.
Så lätt att lura.
Jag måste lämna er nu.
Försiktigt.
Vi måste njuta av den här dagen, min vän.
En folkhop har samlats för att hylla vår seger.
Det här är de sällsynta ögonblick en kung lever för, förmodar jag.
I min tankfullhet har jag glömt att fråga om er familj.
Era tankar gäller knappast bagateller.
Ni har två söner.
Det har jag.
Och...
...er fru tar hand om er egendom i er frånvaro.
Det gör hon.
Ni har får.
Ni gör ull.
Som min far gjorde före mig.
Hur många får?
Vid senaste räkningen runt 4 000. Mest hornade dorset.
Hur mycket mark äger ni?
För att vara ärlig är jag inte helt säker.
Men många hundratals vackra tunnland.
Vilken mark i Frankrike har ni nu annekterat?
Sluta.
Nu när Frankrike är vårt, hur mycket av hennes mark är nu er?
Tja. Det har inte avgjorts än.
Er erövring gjordes så nyligen.
-Varför frågar ni det här... -Stanna där uppe.
Stanna där uppe.
Hur kom min lönnmördare till er?
Jag minns inte ögonblicket.
Åtgärda det.
Så mycket har hänt de senaste månaderna.
En så avgörande händelse
borde kunna genomborra dimman av den tid som passerat.
Inte?
Naturligtvis.
Låt mig dra mig till minnes.
Var det på gatan?
Kom han till er på gatan?
Ja. Ja, det var på gatan.
Han närmade sig mig mycket ovanligt.
Ers nåd, berätta om orsaken till er oro.
Stanna där uppe.
Kände han till ert namn?
Det tror jag inte.
Hur visste han då vem ni var?
Mitt minne återvänder.
Han överlämnade sig till slottsvakter.
Jag uppmärksammades på saken och togs till honom.
Så han kom inte till er på gatan.
Nej, inte på gatan. Ursäkta mig.
Jag kallades till hans cell.
Har det uppstått ett problem...
Hal?
Ja. Ett problem har uppstått.
Och det svajar framför mig nu på en fånig liten pall
-i min egen höjd. -Jag är rädd att jag inte förstår.
-Snälla, sluta låtsas. -Jag förstår verkligen inte.
Sluta låtsas, för helvete!
Jag har givit dig det du ville ha, pojk!
Har jag inte?
Ni ville ha fred. Ville ni inte det?
Det är så här fred skapas.
Den skapas genom seger.
Lyssna.
Det där är ljudet av fred.
Det är ljudet av er fred.
Det är ljudet av er storhet.
Jag ber er inte om något...
...annat än att ni alltid talar tydligt och ärligt med mig.
Alltid.
Kan ni lova mig bara det?
Det ska jag göra.
Kung Henrik!