NETFLIX UVÁDÍ
POČÁTEK 15. STOLETÍ
Kam jdeš, příteli?
Plazíš se špatným směrem.
Vítr, jenž cítíš, přichází z Anglie.
Skotsko je támhle.
Pánové.
Omlouvám se, že jste museli čekat.
Vím, že jste měli dlouhou a náročnou cestu.
Snad chápete, že občanské nepokoje
mi nedají spát.
Slyšel jsem...
že bitva se skotskými rebely byla náročná.
To byla, pane.
Ztratili jsme asi 300 mužů.
Divousi, tys vedl útok.
Nějací důležití vězni?
Mnoho.
- Jsou na cestě? - Ne.
Proč nebyli okamžitě přivedeni ke mně?
Proč nevykoupíte bratrance Mortimera?
Musíš mluvit nahlas, chlapče.
Jsem starý.
Uši mám plné chlupů.
Mortimera zajali velšští rebelové.
Proč odmítáte zaplatit výkupné?
Odmítám zaplatit, protože odmítám uvěřit, že byl zajat.
Podle mě je Mortimer zrádce.
Přidal se k velšským rebelům.
Zradil Anglii a teď je mým nepřítelem,
takže i tvým.
Souhlasíš s mým souhrnem, mladý Divousi?
- Ne. - Synu--
Jsou to řeči starého blázna.
Harry, přestaň prosím.
Ne, jen ať mluví.
Chci to slyšet.
- Můj pane-- - Jsou to slova starce
tak plné zášti a nedůvěry,
že už nerozezná pravdu od lži,
nedohlédne za zdi svého obrovského hradu.
Má rodina vám sloužila.
Pomohli jsme vám k moci. Bojujeme za vás.
Mortimer za vás bojoval.
A přesto se tu cpete kuřecími křídly,
zatímco Mortimer čeká v západním vězení na zmrzačení Velšany.
Můj pane, omluvte mého syna.
Je unavený.
Pouze vás chceme požádat o pomoc se zajištěním Mortimerova propuštění.
Pomáhali jsme vám pro dobro Anglie.
Ale naši zemi nyní sužují války víc než kdy dřív.
Skoti neskončili. Velšané začínají.
A proč?
Proč si myslíte, že se tak děje, starče?
Kdo si myslíte, že za to může?
Kuřata neumí létat.
Viděl jsem jedno,
které dokázalo přeletět plot.
A bylo na svobodě.
Ale za plotem číhají lišky.
Máš pravdu, mladý Percy, dlužím ti za mnohé.
A tvé rodině ještě za víc.
Ale pokud ke mně co nejrychleji
nejsou přivedeni ti skotští vězni,
budeš se, kurva, houpat na oprátce.
Slyšel jsi mě dobře, mladý Percy?
Odpusťte nám prosím, Vaše Veličenstvo.
Takový nenávistný chlapec.
Určitě mě teď zradí.
Kéž by byl mým synem.
Jindro.
Jindro?
Jindro.
- Co je? - Falstaff se zranil.
Jo. Vidíš?
- Jak ses sem dostal? - Bylo otevřeno.
Nebylo.
Nebylo dovřeno.
Bylo.
Jak jinak bychom se dostali dovnitř?
Obviňuješ mě snad z toho, že jsem si vyrobil klíč?
- Jo. - Falstaff se zranil, Jindro.
Ošetříš ho?
Ne.
Ale ne.
Vaše Výsosti.
Odměním se ti.
Nechci tvé peníze.
Požaduji tvoji oddanost odsud až po Megido.
Tu už máš.
Jsi špatný vyjednávač.
Hej! Plýtváš dobrým vínem.
- Čistím to. - Dej to sem.
To vypadá hodně horké.
Do toho.
Princi Jindřichu.
Kdo jste?
Přicházíme z dvoru. Chceme s vámi mluvit v soukromí.
Kvůli čemu?
Prosím, sire. V soukromí.
V soukromí? Uprostřed Eastcheapu?
Měl bych rychle všechny požádat, aby si zacpali uši?
Prosím, pane.
O co jde?
Váš otec, Jeho Veličenstvo...
Váš otec, král Jindřich V., je nemocen.
Žádá si vaši přítomnost.
Vraťte se přímo do paláce a vzkažte mu, že jeho žádost byla ignorována.
Dostal jsem instrukce zprávu doručit naléhavě.
Řekněte mu, že naléhavost byla také ignorována.
Moje paní, je čas odejít.
Proč?
Už započal den. Vidíte?
Už je v plném proudu.
Promeškáte ho.
Vstávejte. Je důležité, abyste odešla.
To je ono.
Zvedněte ruce.
Skvěle.
Musíš ty dveře spravit.
Co se děje?
Navštiv svého otce.
Běž pryč.
Pokud je tvůj otec
opravdu tak nemocný, že tě shání,
musíš za ním jít.
Bylo by jednodušší litovat toho, žes šel,
než toho, žes nešel.
Pokud je nemocný, nezáleží na vašem vztahu,
musíš ho navštívit.
Ale...
neříkám to z lásky k našemu králi.
Říkám to ze strachu, že propadneš pití,
pokud nepůjdeš a král zemře,
aniž byste měli šanci vyrovnat si účty.
Obávám se, že by tvoje pití zastínilo i to moje.
Běž tam... I kdyby to bylo jediné, v čem mě kdy poslechneš.
Přestože chápu, že se vaše pokladnice vyprazdňuje,
říkám si, jestli za nápadem, aby byla církev zatížena daní
kvůli problémům, které nezpůsobila,
nestojí Lollardi.
Vaše Výsosti.
Jindřich, princ z Walesu.
Můj synu.
Pojď dál.
Obávám se, že se blíží konec mého života,
a přesto vypadám zdravěji než ty.
Přišel čas, abychom se zabývali...
záležitostí...
následnictví.
Nebudeš králem.
Přestože jsi můj nejstarší syn,
kvůli důvodům, které všichni přítomní vidí
a cítí,
nezdědíš tuto korunu.
Ani jsem o ni nestál.
Tato výsada a odpovědnost
místo toho připadne tvému bratrovi, Thomasovi.
Je měkký, ale dychtivý.
Povede moji armádu proti novému zrádci, Harrymu Percyovi.
Předpokládám, že tato zpráva pro tebe není překvapením ani zklamáním.
Ale je mou povinností jakožto krále
a otce...
říct ti to přímo.
Kdy budeš bojovat?
Vyjíždím zítra.
Bojujeme na konci týdne.
Nemusíš bojovat.
Tyto sváry nemusí být tvými sváry.
Řekl jsem to...
oč jsi byl povolán si poslechnout.
Teď odejdi.
- Vaše Výsosti. - Přestaň.
Lorde Dorsete.
Jsou vaši muži připravení?
Ano, jsou, pane.
Velmi dobře.
Povězte mi o své přípravě.
Můj pane.
Proč jsi tady?
Nedovolím tohle šílenství. Jsem tu, abych ho zastavil.
Tohle je moje bitva.
K žádné bitvě dojít nemusí.
Ty. Pojď sem.
- Můj pane. - Nemáš tu co dělat.
Běž do kempu rebelů a Percymu Divousovi doruč zprávu.
Vyzývám ho, abychom záležitost vyřídili jako muži.
On a já.
Budeme bojovat namísto armád.
Ano, můj pane.
Kdo si myslíš, že jsi?
Pro tebe nejsem nikdo.
Budu s ním bojovat.
A porazím ho.
Jistě bys ho porazil, synu.
Ale nemůžeš.
Princ nemluví za svého otce.
Chceš bojovat, synu.
Neboj, budeš.
A my budeme bojovat po tvém boku.
Spálíme je.
Spálíme Jindřichovu vládu na popel.
Nemáš tu co dělat.
Neznáš válku, Thomasi.
- Znám. - Neznáš.
Byl jsi naverbován do otcova šílenství.
Do válek, které není třeba bojovat.
Tihle muži nejsou naši nepřátelé.
Znepřátelil je náš otec.
Tak proč jsi tady?
Nesouhlasíš s naším tažením,
a přesto považuješ za nutné mě zastínit.
Nesnažím se upoutat na sebe pozornost.
Chci ti zachránit život.
Omluvte mě.
Náš posel se vrátil z tábora rebelů.
Odmítli nabídku prince Jindřicha.
Chtějí bitvu.
Kde je Jindřich?
Chci bojovat za naši armádu.
Ne.
Jeho nabídka byla odmítnuta.
Rozmysleli jsme si to.
Říkám, že ne!
Proč ta kočička mňouká?
Kde je šelma?
Budeme bojovat.
Podívejme, bláznivý kurevník.
Není třeba bojovat, Harry.
Můj otec brzy zemře a s ním i vaše spory.
Neboj se našeho boje, Jindro.
Ukončím to rychle.
Tvůj otec...
je mor Anglie.
Pojď si pro mě, šelmo.
Jednoho dne to bude tvoje hlava,
která leží u nohou muže, jenž mohl být tvým bratrem.
Pojď se mnou, Thomasi.
Opusť toto pole.
Poté, cos ukradl cenný skalp?
O tomhle se zítra bude mluvit.
Tohle pole bylo moje.
Mělo to upevnit moji moc.
Teď se bude mluvit...
jen o této hlavě.
O téhle zkurvené hlavě.
Uhni.
Johne.
Běž pryč.
Měl by ses jít postarat o svého jindy veselého přítele.
Zdá se, že se mu nedaří nejlíp.
Beale.
Jindra zase zvracel.
Ahoj, příteli.
Mnohokrát jsem viděl muže v tomto stavu.
Mnohokrát jsem v něm byl i já sám.
Navzdory naší radosti z odvahy a udatnosti...
se na naší duši nic nepodepíše tak nesmazatelně jako zabití.
Nikdy jsem se necítil odporněji než po vítězství na bojišti.
Vzrušení z vítězství rychle odezní.
To, co ještě dlouho přetrvává,
je vždy odporné.
Vždy si říkám: „Nikdy víc.“
Přestaň prosím mluvit.
Přestaň mluvit.
Nikdy nepřestanu mluvit, Jindro.
Nikdy.
Ven.
Můj pane.
Co se děje?
Je to nesmírně naléhavá záležitost.
Měl byste tedy spěchat.
Můj pane.
Váš otec.
Umírá.
Ten háček ztratil svého červa.
Počkej venku.
Není pochyb...
že váš otec tomuto království...
přinesl mnoho strastí.
Obávám se, že po jeho smrti nastane chaos.
Anglie potřebuje krále a já věřím, že vaše postoje,
které vás od něj odehnaly,
jsou přesně tím, co vládnutí této zemi vyžaduje.
Musíte být králem.
Proč to říkáte mně?
Řekněte to Thomasovi.
Nemá se snad stát vaším králem?
Obávám se, že to není možné.
Váš bratr padl ve Walesu.
Poté, co jste porazil Divouse Percyho,
se Thomas přesunul na západní pole.
Tam našel svůj konec.
Prý bojoval statečně.
Kde je?
Kde je to monstrum?
- Jděte z cesty. - Král musí odpočívat.
- Brzo bude. - Umírá.
Odejděte.
Cítíš ten chlad?
Darebáku.
Jindro.
Jindro
Musíš být králem, Jindro.
Prosím.
Musíš být králem, Jindro.
Nevěděl jsem, co dělám.
Nevíte, co se s vámi stane.
Čeká vás...
nejsvětější milost,
nejstrašnější utrpení.
Budete potupně sloužit vzpurnému synovi,
kterého jste zatracovali.
Ale teď na vás bude dohlížet úplně jiný král.
Co má tohle znamenat?
Kdo jste?
Já jsem já.
Kdo jste vy?
Co tu děláte?
Právě jste mě z toho probudil.
Okamžitě vstaňte z postele.
Kdo jste?
Kde je Jindra?
Tyto pokoje a jejich obsah jsou majetkem krále Anglie.
Nemáte tu co dělat a já vám přikazuji okamžitě odejít.
Kterého krále Anglie?
Amen.
Sláva králi Jindřichovi.
Král Jindřich!
Král Václav z Českého království
posílá tento dar králi Jindřichovi.
Nechť žije dlouho.
Nádhera.
Jistě všichni víte,
že se k nám přidala má sestra Filipa.
Královna Dánska.
Jsem vděčný jí i králi Erikovi,
že vážili tak dalekou cestu.
Přijmi prosím tuto vázu, drahá sestro.
Nechť reprezentuje tvoji krásu, která reprezentuje krásu Anglie.
Děkuji, můj pane.
Jeho Jasnost, dóže Benátské republiky,
posílá tento dar na vaši počest.
Prý je to pták z Konstantinopole.
Pták? Jistě je mrtvý.
Dovolíte, pane?
Nepřirozený stroj z hranic křesťanského světa.
Hotový zázrak.
Tohle patří bratranci Cambridgovi.
Ze všech u tohoto stolu znám tebe nejlépe.
Vskutku tě znám déle, než svou vlastní sestru.
Vyrůstali jsme spolu. Beru tě jako staršího bratra.
Takže je příhodné, abys dostal tohoto magického ptáka.
Doufejme, že ho nepohání černá magie.
Od Dauphina,
syna Jeho Výsosti Karla, krále Francie.
Míček.
Dauphin neposlal žádnou zprávu?
Ne, můj pane.
Jeho dar si nechám sám.
Byl poslán přímo mně.
Chlapci, kterým jsem býval.
Ten míček je urážkou vás a vašeho království.
Musíte reagovat.
Pamatujete, jak jsem jako princ trávil volný čas?
Trávil jste ho v ústraní a nouzi.
Pitím a blbnutím.
Není tedy v tomto žertu trocha pravdy?
Pokud mě Dauphin provokuje, proč mu sednout na lep?
Nebyl by to projev vznětlivé povahy,
kdybyste rozhodně reagoval na takovou urážku.
Byl by to projev síly.
Cením si vašeho rozhořčení,
ale moje síla netkví v mávání křídel při každém popíchnutí
jako nějaký mechanický pták.
Zabývejme se tímhle. To je neodkladné.
Jsme v ohni občanských nepokojů.
Válka nám vyprazdňuje pokladnici.
Nepokoje musí ustat.
A ukončí je jedině usmíření.
Nepřátelům udělíme milost.
Zaplatíme Mortimerovo výkupné a dostaneme ho zpátky z Walesu.
Napíšu milosti svojí vlastní rukou.
Chci ukázat, že mi na tom záleží.
Musíme těmto mužům ukázat, že byli otcovými nepřáteli, ne mými.
Jistě, můj pane.
Co si o té strategii myslíte?
Velké reformy se nejlépe provádějí během změny panovníka.
Pokud takto chcete pokračovat,
pak ano, můj pane,
teď je čas to udělat.
Usmířil ses s naším otcem před jeho smrtí?
Nebyl důvod se usmiřovat.
Napáchal na království nesčetné škody.
Jeho smrt přinese království klid.
Neptám se na království.
Ptám se na tebe.
Chci, aby skončily nepokoje.
Podívej se na včerejší stůl.
Podívej se na tváře mužů, kteří u něj seděli.
Cítím klid, o kterém mluvíš.
Věřím, že ti přejí úspěch.
Ale také věřím, že jim záleží na jejich vlastních královstvích.
Rozumíš, co se snažím říct?
Byla jsem pryč mnoho let a nyní se mám vrátit do Dánska.
Ale během svého času na dvoře jsem byla svědkem jeho fungování.
Znovu a znovu jsem se ujistila v tom, že nikdo nikdy nemluví pravdu.
Našlapuj opatrně, drahý bratře.
Hovořím o nároku Karla z Francie
být legitimním nezávislým vládcem země.
Dle salického práva francouzský trůn nemá následovníka,
pokud koruna připadne ženě.
To znamená, že na potomky ženy
se nevztahuje žádné právo na následnictví trůnu.
Salické právo pochází z Franské říše
a váže se na ni,
tudíž ve skutečnosti není závazné
pro Francii, nýbrž pro Franskou říši,
která, jak víte, leží mezi Labem a Sálou.
Tvrdím, v souladu s důkazy, že dle salického práva
byl francouzský trůn ukraden právoplatné linii...
Třikrát, pokud se nemýlím, využili Francouzi salického práva
- jako důvod zabránění ženské li-- - Promiňte.
Ano, pane?
Ten příběh mi nedává moc smysl.
Můj pane, zpochybňuji nárok samozvaného francouzského krále
na trůn, na němž sedí.
Skutečně?
Nerozumím, proč mi ten příběh vyprávíte.
Snažím se posílit váš nárok na francouzský trůn,
pokud by vyvstala potřeba zasáhnout silou.
- A vy si myslíte, že brzy vyvstane? - Já...
Můj pane...
Myslím si, že je vždy moudré být připraven--
Připraven?
Pokud budeme válčit s Francií, rozhodně ne
na základě staré pohádky.
Francie byla letitou ambicí vašeho otce.
Kdyby nebyl zaneprázdněn občanskými nepokoji,
jistě by táhl do Francie.
A potom do Jeruzaléma.
Do Jeruzaléma?
Až do Svaté země?
A cestou vyplenit zbytek katolického světa?
Nejsem můj otec, arcibiskupe.
Myslel jsem si, že to je jasné.
Odpusťte našemu arcibiskupovi.
Není...
dobrým řečníkem.
Což je zvláštní, protože být dobrým řečníkem
je požadavkem jeho pozice.
Proč mi arcibiskup říkal o válce s Francií?
Jsme svědky náznaků,
na které si musíme dávat pozor.
Obdivuji vaši zdrženlivost.
Po tolika letech svárů
usilujete o to, abyste byl lepší než váš otec.
Chcete být králem lidu.
Nyní se však musíme ujistit,
že vůči názoru lidu nejste slepý.
A jaký je to názor?
Že se nám Francie posmívá.
Sdílíte ten názor?
Ten názor je iluzí.
Ale to neznamená, že to tak lidé necítí.
Kam jdeš?
Odporné.
Nemůžeme jít k Hooperové.
Můžeme.
- Nepřijme tě. - Ale ano.
- Ne! - Jo.
- Ne. - Jo!
Nejste tu vítáni.
Tedy pokud nejdete zaplatit dluh.
Zaplatil jsem.
Zaplatil jsi zlomek toho, co dlužíš.
A jistě to byly ukradené peníze.
Lži.
A zdá se, že nejsi moc dobrý lupič.
Lži.
Jak se opovažuješ se mnou takhle mluvit?
Proč jsi tak drzá k muži,
který je schopný vytáhnout tě z téhle smradlavé díry?
Možná jsi zapomněla.
Moje kontakty teď sahají do nejvyšších míst království.
Je to, jako bys byla drzá k samotnému králi.
Přemýšlej o tom.
Mluvíš o Jindrovi?
Kde je?
Kde je Jindra?
Kde je náš král?
Je pryč už několik týdnů. Kde je?
Řekla bych, že to jsi ty, kdo byl zapomenut.
Řekla bych, že tvoje konexe s nejvyššími místy království
byly zapomenuty jako Jindrův smradlavý kbelík na zvratky.
Zdá se, že jsi byl pouhým chvilkovým strážcem princových zvratek.
Mlčte.
Přemýšlej o tom.
Nell, Johnovi došlo štěstí.
Nedošlo.
Najdi si někoho, kdo za tebe zaplatí.
Já to rozhodně nebudu.
Přichází král.
Kdo jsi?
Chce azyl výměnou za informace.
To se dá zařídit.
Půjde to, nebo ne? Jste přeci král, nebo ne?
Půjde.
Král Francie mě poslal, abych vás zavraždil.
Poslal tě sám Karel?
Jsi si tím jistý?
Vím, odkud přišel rozkaz.
Od krále.
Jak zněl ten rozkaz?
Že mám zavraždit krále Anglie.
Jak?
Jakkoli.
Je spousta způsobů, jak někoho zabít.
Mám talent...
pro zabíjení mužů, kteří to nečekají.
Ve chvíli, kdy království zažívá čerstvý závan míru,
netoužím po rozpoutání nepřátelství s dalším.
Tohle je akt nepřátelství.
Sdílíme vaši touhu po míru, pane,
ale ignorovat tak troufalý akt agrese
bude vnímáno jako slabost.
Tohle není míček. Jde tu o atentátníka.
Považujete mě za slabocha?
Ne.
Mluvím o království.
Co vidí království.
Jak může království vidět zrádce pod našima nohama?
Pokud je nevraživost Francie tak velká, že poslali zabijáka,
bude cítit na ulicích, jejich i našich.
Bude se o tom vědět.
Sdílíme vaše obavy.
Ale mír dnes vyžaduje víc než harmonii.
Vyžaduje sílu a sebevědomí.
Tyto kvality musí vycházet z vás,
z krále.
Našeho krále.
Zapište tato slova...
a pošlete je králi Karlovi.
Vrah, kterého jste poslal, může být vnímán jen jako akt nepřátelství.
Pokud to je váš záměr,
řekněte to přímo
a přestaňte jednat plíživě,
jak to děláte doposud.
Pokud toužíte po válce,
pošlete svoji celou armádu.
Jelikož zbabělý atentátník nesvrhne
krále Jindřicha Pátého Anglického,
kterého tak podceňujete.
Naplňte to dělovými koulemi a pošlete do Francie.
Kdo to je?
Francouz, pane.
Prý si s vámi přeje mluvit o samotě.
O čem?
To mi neřekl, pane.
Ptal jsem ho, ale neřekl mi to.
Můj král mě poslal hledat lidi, kterým může věřit.
Věří, že je potřeba diskrétně diskutovat.
Diskutovat o čem?
Věří, že je třeba diskutovat o vašem novém králi Anglie.
Sešel se pouze se mnou a Lordem Greyem.
Nevěděli jsme, kam se obrátit.
Všichni jsme si vědomi, že tu je problém.
Náš král má špatnou pověst.
To vám řekl francouzský král?
Není snad rád,
že náš král Jindřich reagoval tak mírně na jeho provokaci?
Přísahá, že o atentátníkovi nevěděl.
Zříká se viny.
Jeho komplot nevyšel.
Není divu, že si nad tím myje ruce.
Ať už je to jakkoli,
vyjádřili vážné obavy
o sílu ducha našeho krále.
Můžeme tomu vyslanci věřit, Cambridgi?
Myslím, že ano.
Karel si přeje sesadit našeho krále.
Problémem není Francie.
Ta je jen ozvěnou vážnějšího bláznovství.
Chlapec, který byl před pár týdny opilcem
ve stokách Eastcheapu, teď nosí korunu Anglie.
Co s námi bude?
Co s námi bude, pokud porušení zákona
odpouštíme jako pouhou neuváženost?
- Když zrádci-- - Ano, Lorde Greyi...
Vaše obavy jsou na místě.
A není jich málo.
Něco musíme udělat.
Něco uděláme.
A teď mě nechte.
Takové je břímě krále.
Král musí činit rozhodnutí,
která ostatní lidé nechtějí nebo nejsou schopni udělat.
Král musí řešit situace,
se kterými se běžný člověk za celý život nesetká.
Kéž by tomu bylo jinak.
Ale z problémů...
a mluvím ze své zkušenosti,
které se neřeší,
se stávají krize.
Máte šanci sjednotit zemi, Jindřichu.
Opravdu.
Dal jste zemi slib.
Ale sliby se musejí plnit.
Slib sám o sobě nestačí.
Ode dneška jsme ve válce s Francií.
Dvakrát jsem jim věřil navzdory pochybám.
Třetí urážku však již nebudu trpět.
A proto, abychom francouzské krysy vyhnali z hnízda,
dávám jim na srozuměnou, že jsme nyní ve válce.
Lorde Grayi.
Cambridgi.
Požádal bych vás, abyste tuto zprávu doručili vy, vzhledem...
k vašemu úzkému vztahu s Francií.
Ale věřím, že ráno budete zaneprázdněni.
Jak to myslíte, pane?
Zítra přijdete o hlavu.
Ne.
Vybral jsem vás jako vyslance do pekla
pro značný počet Francouzů,
kteří tam brzy budou hledat domov.
Býval jsi mým přítelem.
Stále jím jsem...
bratranče.
Všichni ven.
Teď.
Ty.
Zůstaň.
Ty...
odejdi.
Tohle je můj podnik.
Ona může zůstat.
Nebudu ti sloužit.
Nehodlám opět kráčet po cestě,
po které jsem se zařekl znovu jít.
Vím, že jsem tě zanedbával, Johne.
Nová kapitola mého života začala dřív, než skončila ta stará.
Tyto problémy jsou jen a pouze moje.
Ale fakt, že tohle je poprvé,
co o nich mluvím s někým jiným než se sebou, mluví za vše.
Mluví to za osamělost pozice, ve které jsem se ocitl.
Abych nesešel z cesty, musím spoléhat na rady lidí,
o jejichž loajalitě bez ustání pochybuji.
Bez ustání.
Potřebuji lidi, kterým mohu věřit.
Jsem tu, protože jsi můj přítel.
Král nemá přátele.
Král má jen následovníky a nepřátele.
Omlouvám se, že moje návštěva...
je tak bolestným břemenem.
Jindro.
Půjdu s tebou.
Na oplátku žádám jen jednu věc.
Zaplať za mě téhle strašlivé čarodějnici.
Tamté. Můžeš?
Vítáme nově příchozí.
Věnujme se společnému cíli s novou krví.
Společně...
porazíme Francii.
Společně...
srazíme Francii na kolena.
Moji kapitáni,
představuji vám nového maršála našeho tažení.
Sira Johna Falstaffa.
Jeho válečné zkušenosti není třeba popisovat.
Znáte ho.
Někteří z vás bojovali po jeho boku.
Jiní slyšeli příběhy o jeho činech.
Avšak Sir John se k nám přidává
z jednoho důležitého důvodu:
respektuje válku
jakožto muž, který zná její nejhorší formu.
Nelační po válce,
ale přistupuje k ní s neradostnou střízlivostí.
Vítejte a děkuji, pánové.
Je mi ctí vás vést.
Velmi dobře.
Jsi připraven na to, co nás čeká?
Na to člověk nikdy nemůže být připraven.
Hyjé.
Jste si jistý, že sir John je dostatečně vhodný na to,
aby vedl toto tažení?
John je dobrý člověk.
Utkají se s námi na moři nebo na břehu.
Brzy budeme vědět.
Musíte odpočívat.
Johne.
Díky.
Za co?
Že tu jsi.
Se mnou.
Malá cena za to,
že mám tu ženskou z krku.
Taky si odpočiň.
Rychle se vyloďte!
Projděte každou budovu.
Nikdo tu není.
Hlídejte.
- Tady nikdo! - Čisto.
Rychleji.
Zapálit.
Pal!
Musíme zaútočit na hrad.
Bude to krvavé.
Jistě ztratíme muže.
Taková je podstata války. Krvavá a bezcitná.
Netušíme, jak dobře jsou za těmi zdmi zásobeni.
Obléhání může trvat měsíce
a obávám se, že tolik času nemáme.
Tolik vojáků na jednom místě podlehne hladu a nemocem.
Sire Johne.
Válka je...
krvavá a bezcitná.
Ano.
Arcibiskup je tu.
Jistě tu nemůžete čekat, než se rozhodnou vylézt.
To je definice obléhání.
Jak dlouho to může trvat? Jistě se to nedá předvídat.
I to je běžná charakteristika obléhání.
- Nepošlu muže na ten kopec. - Proč ne?
Nepošlu je jen tak na smrt.
A proč je prostě neobejdeme?
Pokud se chtějí schovávat v hradu, proč je neobejdeme?
Jste vážně znalý válečného umění.
Toto město musíme zabrat, arcibiskupe.
Musíme tu založit základnu
pro zásobování z Anglie.
Nezapomeňte, že jsem se za toto tažení zaručil.
Mám tu své zájmy.
Můj hlas bude vyslyšen.
Ne dnes, arcibiskupe.
Můj pane.
Vzdali se.
Zdá se, že naše debata je bezpředmětná.
Stejně jako arcibiskupovo kňourání.
Vzdáváme se.
Žádáme pouze, abyste propustili ženy a děti.
Jsou zraněné a začínají být nemocné.
Nevidím důvod, proč bychom vaší žádosti neměli vyhovět.
Budete mít celou noc na evakuaci
a shromáždění mužů, kteří se stanou zajatci.
Pojďte.
Chce nás zpomalit.
Kdo nás chce zpomalit?
Máme zprávy, že Dauphin je na cestě.
Přeje si vyjednávat s Jeho Výsostí.
O jeho záměrech nic nevíme?
Víme jen, že chce vyjednávat.
Doufal bych, že doručí kapitulaci svého otce.
Já bych tomu nevěnoval pozornost a připravil armádu na pochod.
Musíme využít jejich zmatku.
Sire Johne, co myslíš?
Nikdy jsem francouzského prince nepotkal.
Netuším, co má v plánu.
Můj pane.
Je tady.
Vaše Výsosti!
Na vaše malé vítězství.
Zajímá vás, proč jsem přišel?
Jste zvědavý?
Nepřišel jsem vám nabídnout kapitulaci,
pokud jste v to doufal.
Přišel jsem vám popsat, jak budou vypadat
vaše poslední dny,
křik vašich mužů,
kteří pomalu umírají.
Zdá se, králi Anglie,
že si velmi přejete udělat si z Francie nový domov.
Pomůžu vám.
Vykrvím vaše tělo
a zakopu ho pod strom.
Malý francouzský strom.
Velmi mladý, velmi malý.
Bude to příhodné vaší mysli, kterou napadlo sem přijít.
Malá.
A možná váš...
Ne, musíte mít velké koule, ne?
Obrovské koule.
Obří koule a malinkaté péro.
A zvuk pláče vašich manželek a dětí
mě večer uspí.
Slyšel jste, co jsem říkal?
Ano.
Bylo to poutavé.
Sire Johne, pojďme se projít.
Dobrou noc.
Připrav muže na pochod.
Neztrácejme čas.
Utíkej!
Tiše.
Ahoj, chlapečku.
Neboj se.
Chci, abys králi poslal dárek.
Uděláš to pro mě?
Hodný chlapec.
Ne!
Zdvojnásobte noční stráže na 20 metrů.
Tři hodiny na hlídku.
Chci, aby byli ve střehu. Pokud někdo z nich usne, přijde o oči.
Pokud budou mluvit, přijdou o jazyk.
A všechny francouzské zajatce zabijte.
Jejich těla napíchněte na kůly podél řeky.
První rozkaz poslechnu.
Ten druhý...
Hromadnou popravu budeš muset provést sám.
Cos to řekl?
Ty nejsi takový.
Jak se opovažuješ?
Pusť svoje pocity ven tady,
- ve stanu. - Jak se opovažuješ vzdorovat mi?
Kde je ten hrůzostrašný válečník, o kterém jsem tolik slyšel?
Co jsme přepluli moře, jsi tichý.
Zdá se, že jsem svým vlastním
taktikem, velitelem i rádcem.
Kde je hrůzostrašný válečník Falstaff?
Mluvím jen tehdy, je-li co říct.
Až příliš často jsem viděl válečníky,
kteří si vymýšlejí práci,
která vede jen ke zbytečné slávě a mrtvým mužům.
Já nejsem takový.
Tohle je válka, kterou sis sám vybral.
Vlastníma rukama tě tady vykuchám.
Ani to nejsi ty.
Dobrý večer.
Pánové.
Lorde Dorsete, povolejte nejrychlejšího jezdce.
Můj pane.
Dartmouthe!
Co pro vás mohu udělat?
Řekni mi, co je za tím kopcem. Jeď rychle.
Mají přesilu a lepší pozici.
Svah jim hraje do karet.
Naše potřeba jít vpřed je nevýhodou.
Čím déle počkáme, tím víc vzroste jejich síla a naše znevýhodnění.
Vaši lučišníci jsou velmi dobří.
Francouzské kuše se nevyrovnají našim lukům.
Jejich počet tak výrazně snížíme hned při prvním útoku.
Yorkův útok čelí čtyřem řadám rytířské jízdy.
Naši lučišníci je oslabí na půlku, ale...
Ne osm řad.
Devět. Deset. Víc.
Máte pravdu, pane.
S vyčkáváním roste naše nevýhoda.
Ale je možné, že naše nevýhoda je už teď příliš velká.
Spousta mužů už je zoufale nemocná
a slabá z hladu.
Co tedy navrhujete, abychom udělali?
Navrhuji, abychom se vydali na ústup.
Vím, že to nepřinese kýžený výsledek,
ale alespoň nepřijdeme o armádu.
Nerad bych mluvil za ostatní,
ale jistě sdílejí moje obavy.
Kdo souhlasí s Lordem Dorsetem?
Tuhle bitvu můžeme vyhrát.
Skutečně, Sire Johne?
Ano.
A jak přesně to provedeme, Sire Johne?
Budeme bojovat bez koní a bez brnění.
Pane Bože, zachraň nás od tohoto muže.
Jejich přední linií je jízda.
Spousta řad.
Všechno rytíři.
Všichni na koních, všichni s těžkým brněním.
Terén...
zadržuje vodu
a už je napůl promočený.
Vím, že v noci bude pršet
a půda se promění v bažinu.
A s jejich koňmi a brněním
se zaseknou, spadnou,
budou se plácat jako brouci na krovkách.
Stejně jako my.
Ne, pokud půjdeme nalehko,
bez koní a bez brnění.
Rychlost a pohyblivost budou naší výhodou.
A jak si můžete být tak jist, že v noci bude pršet, Sire Johne?
Bolí mě pravé koleno.
Bolí mě vždycky před deštěm.
Můj pane, učiňte přítrž těmto nesmyslům.
Jejich přední linie by nás musela potkat v blátě.
Jak bychom to asi zařídili?
Zaútočili bychom s malou jednotkou v brnění.
Falešný postup.
Podniknou protiútok.
Většinu síly si schováme na svižný útok ze zálohy.
Nenechají se oklamat. Na náš falešný útok nebudou reagovat.
Budou.
Pokud zaútočíme, utkají se s námi v bahně.
Naši muži jsou v oslabení. Vědí to.
Budou doufat, že nás přemohou, takže zaútočí plnou silou,
ať je náš první útok jakkoli malý.
Naše dlouhé luky způsobí chaos.
Chaos nám bude hrát do karet.
Zapřísahám vás, můj pane, neposlouchejte toto šílenství.
Jaké má tento muž vlastně zkušenosti?
Kdysi dávno bojoval pro Richarda.
Od té doby nedělal nic jiného,
než že jezdil se svou tlupou
a okrádal lidi.
Nikdy jsem neokradl nikoho, kdo si to nezasloužil.
Pokud v noci zaprší,
zítra budeme bojovat.
Jestli jsi přišel s nedomyšleným a spekulativním plánem,
jen abys mi něco dokázal,
řekni mi to teď.
Všechny plány jsou spekulativní.
A jak říkám, mluvím jen tehdy, pokud cítím, že to tak je.
Tohle cítím v kostech.
Tohle cítím v kostech kolene.
Sedíme tu v předvečer boje a já...
abych řekl pravdu, se bojím přemýšlet o tom,
proč tu jsme.
Měl bys přijít na odpověď.
Naši muži si to zaslouží.
Dali ti svůj život.
Netuším, jaké síly se spikly a přivedly tě sem,
ale tihle muži tě potřebují,
stejně jako ty je.
Tito muži si zaslouží tvoji sebedůvěru.
A pokud jim ji nemůžeš dát,
alespoň jim řekni nádhernou lež.
Myslíš si, že to není možné,
ale jsi můj přítel.
Dobrou noc, Jindro.
Dobře se vyspi.
Vítr fouká ze severu.
Došel sem z Anglie.
Proč se oblékáš do zbroje? Máme bojovat bez brnění.
Potřebujeme přední linii, která je vyláká.
Nemůžeš to být ty.
Byl to můj nápad.
Někdo musí vést první útok, dobře to prodat.
Mí muži byli shromážděni.
A já je nemůžu jen tak poslat
realizovat moje spekulativní žvásty,
aniž bych stál po jejich boku.
Budu bojovat s tebou.
To je ušlechtilé, ale nemůžeš.
Tohle je můj úděl.
Zemřu buď tady, nebo s lahví v ruce v Eastcheapu.
Navíc tohle bude mnohem lepší příběh.
A ty máš před sebou jiné věci.
Zapojíš se do boje.
Ale slib mi, že se nepřidáš příliš brzy.
Nezáleží na tom, co uvidíš.
Nejdřív je musíme vylákat. Všechny.
Slib mi to, Jindro.
Zvítěz, můj příteli.
Možná se pak spolu napijeme.
Kde je Dauphin?
Pokorně děkuji, že jste mě přijal, vznešený pane.
Můžete mluvit anglicky.
Rád mluvím vaším jazykem.
Je prostý a ošklivý.
Celé ráno a celou noc jsem čekal, až se vzdáte.
Mohli jsme si ušetřit spoustu obav,
kdyby to přišlo dřív.
Vím, že nemluvíte za svého otce.
Mluvím za něj.
Vím, že za něj nemluvíte, proto jdu rovnou za vámi.
Nepřišel jsem se vzdát.
Dnes prolijeme příliš mnoho křesťanské krve.
Navrhuji toto:
Vy a já, muž proti muži,
budeme bojovat místo armád.
Pokud prohraji, moji muži odejdou a nikdy se nevrátí.
Budete mít moji hlavu.
Pokud vyhraji, po smrti vašeho otce získám korunu vašeho království.
Co na to říkáte?
Bojíte se, mladý Jindřichu?
Co na to říkáte?
Máte strach z téhle bitvy?
Není to žádná ostuda.
Ušetřete své muže.
Vy ušetřete ty své.
Vy jste přišel sem. Ke mně!
Vzdejte se mně!
To nemohu udělat.
V tom případě
proslavme toto pole.
Tuhle malou vesničku Agincourt,
která bude navždy vzpomínkou na vaši ostudu.
Čekáte ode mě proslov?
Řeknu vám jen jedno,
to samé, co bych řekl,
kdybychom nestáli na kraji bitevního pole.
To samé, co bych řekl, kdybychom se náhodou potkali na ulici.
Vždy jsem chtěl jen jedno...
sjednotit toto království pod anglickou korunou.
Všichni muži se rodí, aby zemřeli.
Je to vždy s námi.
Pokud je dnes váš den, nechť se tak stane.
Můj bude zítra.
Nebo můj dnes a váš zítra. Na tom nezáleží.
Záleží však na tom, abyste v srdci věděli,
že dnes jste tím spojeným královstvím.
Jste Anglií.
Každý jeden z vás. Anglie jste vy.
Anglie je místem mezi vámi.
Nebojujte za sebe, bojujte za to místo.
Naplňte to místo.
Zaplňte ho, co to jde.
Ať je neprostupné. Ať je vaše!
Ať je to Anglie!
Dobří muži, do toho. Kapitáni, lordi.
Dobří muži, do toho!
Za krále a za svatého Jiří!
Les imbéciles.
Lučišníci.
Lučišníci!
Lučišníci.
Lučišníci, teď!
Natáhnout!
Pal.
Stát!
Připravit!
Pal!
Za mnou!
Pojďte...
králi Anglie.
Sláva králi.
Můj pane.
- Bože, chraň krále. - Sláva králi.
Sláva králi.
- Sláva králi. - Bože, chraň krále.
- Sláva králi. - Sláva králi Jindřichovi.
Můj pane. Zajatců je příliš.
Pokud se jejich armáda přeskupí, nezvládneme je.
Zabijte je.
Vaše Výsosti, Jindřich, král Anglie.
Vaše Výsosti, pojďte se posadit ke mně.
Prosím.
Mám rád dotek slunce na kůži, ale ne příliš.
To by bylo nebezpečné.
Rozhovor, který budeme vést,
již mnohokrát proběhl
a během příštích pár století ještě mnohokrát proběhne
mezi marnivými muži a muži zdravého rozumu.
Doufám, že my dva jsme muži zdravého rozumu.
Samozřejmě jsem sem přijel, abych vám nabídl svoji kapitulaci.
Chcete ode mě něco na oplátku?
Ne.
Mám pro vás však návrh.
Vezmete si za ženu moji dceru,
Kateřinu.
Je až k neuvěření,
že velké momenty historie
často mívají původ
v rodinných trivialitách.
Nechci rozebírat podrobnosti,
ale můj vztah se synem
a váš vztah...
s otcem...
stojí za tím, že jsme se tu dnes setkali.
Jsme vůdci zemí...
a lidí,
a přesto nás řídí naše rodiny.
Rodina nás pohlcuje.
Upřímnou soustrast
ke ztrátě vašeho přítele, Sira Johna.
Vím, že je to pro vás těžká ztráta.
Díky, Williame.
Vaše loajalita je uklidňující.
Prokázal jste se jako úctyhodný král.
Prokázal jste se jako
jeden z nejlepších králů Anglie.
Vaše Veličenstvo...
dav se shromáždil.
Slyším.
Posaďte se, Vaše Výsosti.
Jste nádherná.
Merci.
Už nebudu mluvit francouzsky. Musíme mluvit anglicky.
Neumím anglicky.
Naučíte se.
Přemýšlím o tom,
jak zatím bude vypadat náš svazek.
Já přemýšlím o spoustě věcí.
To jistě, když uvažujete o manželství se ženou,
o které víte tak málo.
Nepoddám se vám.
Můj respekt si musíte zasloužit.
Tomu rozumím.
- Vskutku? - Ano.
Máte pocit úspěchu?
V čem přesně?
V čemkoli.
Dosáhl jsem toho, co můj otec nedokázal.
Sjednotil jsem toto království.
Dosáhl jste dočasného klidu.
Jednota vytvořená pod falešnou záminkou nikdy nebude trvat.
Jak byla vytvořená pod falešnou záminkou?
Proč jste válčil s Francií?
Začal si váš otec.
Opravdu? Jak přesně si začal?
Poslal na mě vraha.
Žádného neposlal.
Nikdo neplánoval vaši vraždu.
Jak to můžete vědět?
Byla jsem s otcem, když mu doručili vaše obvinění.
Znám ho dost dobře. Jeho reakce byla upřímná.
Jaká byla jeho reakce?
Smál se.
Hodně se smál. Řekl, že musíte být opilý.
Váš otec je blázen.
Možná ano, ale je opravdový.
Jeho bláznovství ho dělá opravdovým. Říká, co si myslí.
Proto je milován.
Pak tedy vraha poslal váš bratr.
Můj bratr?
Byl příliš hloupý na takový plán.
Jaký byl váš skutečný důvod?
Víte o tom míčku?
O tom, který mi poslal?
Míček?
Poslal vám... míček?
Proč zpochybňujete mé úmysly?
Vláda vašeho otce je nelegitimní. Nemá nárok na trůn.
Všechna monarchie je nelegitimní.
Vy sám jste synem uzurpátora.
Zdá se, že nemáte vysvětlení pro to, co jste udělal.
Prolil jste krev tolika křesťanů, a přesto...
před sebou vidím...
domýšlivého a pošetilého mladého muže,
který se snadno rozlítí.
Který je snadno zlákán.
Musím vás teď opustit.
Opatrně.
Dnešní den si musíme užít, příteli.
Sešel se dav, který oslavuje naše vítězství.
Toto je jeden z momentů, pro které král žije.
Při všem, co se děje,
jsem se vás nezeptal na vaši rodinu.
Rozhodně to nejsou nicotné věci.
Máte dva syny.
Mám.
A...
vaše choť se za vás stará o pozemky.
Ano, stará.
Máte ovce.
Prodáváte vlnu.
Stejně jako můj otec přede mnou.
Kolik máte ovcí?
Při posledním počítání jich byly 4 000.
Jak velké máte pozemky?
Abych pravdu řekl... nejsem si zcela jist.
Ale jsou to stovky nádherných akrů.
A kolik půdy jste zabral ve Francii?
Přestaň.
Teď, když je Francie naše, kolik jste získal půdy?
To...
ještě není jisté.
Vaše vítězství je čerstvé.
- Proč se ptáte... - Zůstaňte nahoře.
Zůstaňte tam.
Jak se k vám dostal ten atentátník?
Nevybavuji si to přesně.
Zkuste se zamyslet.
Během následujících měsíců se mnohé událo.
Tak důležitý moment
by měl zůstat čerstvý ve vaší paměti.
Nemyslíte?
Samozřejmě.
Zkusím si vzpomenout.
Bylo to na ulici?
Přišel za vámi na ulici?
Ano, bylo to na ulici.
Bylo to...
velmi zvláštní setkání.
Povězte mi, pane, důvod těchto obav.
Zůstaňte tam.
Zůstaňte nahoře.
Znal vaše jméno?
Nemyslím si.
Jak tedy věděl, koho oslovit?
Ta vzpomínka se mi vrací.
Vzdal se královské stráži,
ti mě upozornili a já jsem šel za ním.
Takže to nebylo na ulici.
Ne. Nebylo to na ulici. Odpusťte.
Byl jsem doveden k jeho cele.
Vyvstal snad nějaký problém...
Jindro?
Ano, vyvstal problém.
A stojí teď přede mnou na malé stoličce
- přímo přede mnou. - Tomu nerozumím.
- Skončete s tou šarádou. - Skutečně nerozumím.
Skončete s tou zkurvenou šarádou!
Dal jsem vám, co jste chtěl, chlapče.
Nebo snad ne?
Chtěl jste mír, není-liž pravda?
Takhle se tvoří mír.
Je tvořen vítězstvím.
Slyšíte?
To je zvuk míru.
Tohle je zvuk vašeho míru.
Tohle je zvuk vaší slávy.
Nechci po vás nic jiného...
než abyste mi vždy říkala pravdu.
Vždy.
Slíbíte mi to?
Slibuji.
Král Jindřich!
Král Jindřich! Král Jindřich! Král Jindřich...