NETFLIX PRESENTERER
NORWICH, ENGLAND 18. DESEMBER, 1334
-Perfekt vær til turen. -Så sant.
Fin, lett vind.
-Mylady. -Myladies.
-Kjenner du navnet på hauken i dag? -Jeg tror det er Gwenfolt.
-Ikke Cedric Hawhawkins? -Tror ikke det. Hvordan det?
Jeg har en plan.
Hør, hør! Mine damer og herrer!
Samle dere her for den årlige julefalkejakten.
Og de modige ridderne og våpendragerne som deltar, er...
Sir Aldrus Drake av Weston.
Blake Keeton av Glencroft.
Dalton Hurst av Perth.
Sir Marlowe Wallach av Witchbain.
Sir Spalding Ramsey av Parrow.
Geoffrey Lyons av Norwich.
Og Sir Cole Lyons av Norwich.
Bøy dere for Hans kongelige høyhet kong Edward den tredjes kongelige falkoner.
Måtte den beste sporeren vende tilbake med den største fuglen.
Bror. Geoffrey.
Kom. Jeg har en plan.
Veien til seier er splitt og hersk.
-Jeg går inn fra vest for å ta hauken. -Jeg angriper fra øst.
-Vi møtes i byen. -Så visst.
BRACEBRIDGE, OHIO 18. DESEMBER, 2019
Du har alltid vært en A-elev, Paige.
Derfor er jeg litt overrasket over midtsemester-resultatene dine.
Hva har skjedd?
Grayson gjorde det slutt.
Jeg trodde han var den store kjærligheten, drømmeprinsen.
Men så viste han seg å være en frosk?
Det er visst en epidemi av den typen her om dagen.
Å, vennen...
Vet du...
I oppveksten drømmer vi alle om å være en prinsesse, og...
...finne kjærligheten med en tapper ridder og leve lykkelig alle våre dager.
Men saken er...
...at det er alt det er.
En drøm.
Jeg vet at det gjør vondt og føles veldig trist akkurat nå,
og jeg er lei for det,
men du skal vite at det går over.
Jeg lover.
Og imens, ikke la den fyren ødelegge det nesten perfekte snittet ditt.
Greit?
Du har rett.
Takk, Miss Winters
Kom hit.
Hei, Mads, hva skjer?
Brooke, jeg trenger en tjeneste. God jul!
Butikken er fullpakket, og Evan er utenbys og jobber med en rettssak.
Og jeg lovte å ta med Claire til Juleslottet.
Ikke vær redd. Jeg henter henne.
Du er best! Takk, Søs.
Vi ses snart.
DE DYPE SKOGER I NORWICH SENERE DEN 18. DESEMBER, 1334
Hallo?
Dette er ikke tiden å være ute på.
Du er en kjekk ung ridder.
Ville du hjelpe en skjønnhet som meg selv?
Sir Cole Christopher Frederick Lyons, til din tjeneste.
Hvor er du på vei?
Tilbake til slottet. Det ser ut til at jeg må gi opp jakten.
Jeg kan ta deg med, om du vil.
Din yngre bror, Geoffrey, skal slås til ridder på første juledag.
Stemmer ikke det?
Jo.
Vi må få deg inn i varmen. Du kan ri på hesten min. Jeg leder vei.
Fordi du er så vennlig, skal jeg fortelle deg dette:
Oppdraget du har søkt i alle disse årene,
begynner i dag.
Du vil reise til fjerne land
og se ting du ikke kunne drømme om.
Flygende ståldrager- og hester, magiske kasser med latter.
Jaså? Og hvor nøyaktig vil denne søkenen føre meg?
Til din skjebne. For å oppfylle drømmen din.
Og bli en ekte ridder.
Jeg tror du har vært for lenge ute i kulden. La oss få deg i hus.
Men jeg advarer deg:
Om du ikke fullfører oppdraget innen midnatt på julekvelden,
vil du aldri bli en ekte ridder.
Gamle Krok?
Sherwyn.
Hvor er mesteren din?
Sherwyn, hvor er Cole?
God jul!
God jul, alle sammen!
God jul!
Sherwyn...!
God jul, alle sammen!
NISSEMORS BAKERI
-Hvordan er den? -Kjempegod.
-Skal du pusse tennene godt senere? -Ja.
-Fint. -Mamma lar meg aldri spise sånt.
Vel, det er det man har tanter til.
Hva ønsker du deg av julenissen i år?
En valp.
-En valp? -Jepp.
Kan vi ta en selfie sammen?
Men kjære vene, hva har du der?
Takk.
Hei, David!
-Barna gleder seg til å treffe julenissen. -Å ja.
Kom, nå.
God jul.
-Hva ønsker du deg til jul, unge mann? -Ny sykkel.
Vi skal se hva vi får til. Ikke sant, Nissemor?
-Gledelig jul til deg. -God jul.
God jul.
Kom igjen. Der, ja.
Hei, Nissen.
Hva er galt?
Det er en jeg skulle ønske flyttet til Nordpolen, så jeg slapp å se ham.
-Ekskjæresten din? James? -Jepp, ham.
Kanskje jeg skal be nissen om å fylle strømpen hans med kull.
Å, det er din tur. Kom igjen.
Hei! Du var vel skjønn.
-Hva ønsker du deg til jul, unge dame? -En ekte valp. Ikke et kosedyr.
Nissemor og jeg skal se på saken.
Og én ting til...
Kan du gi tante Brooke en ny kjæreste? En snill en, som ikke er utro mot henne.
Å nei, du!
Det er jo jul, kjære deg. Om du bare tror, er alt mulig.
-Vær så god, vennen. God jul. -God jul.
Vel, nå som vi kan krysse det av listen, hva sier du til
-en kopp varm kakao? -Ja!
Gamle Krok!
Jeg beklager, mylady.
Det var merkelig.
En flygende ståldrage!
Jeg beklager! Jeg...
-Hva er dette utsøkte mjødet? -Varm kakao. La meg hjelpe.
Jeg er virkelig lei for det.
Det er ingen fare.
Litt av en imponerende rustning. Veldig autentisk.
Brooke, se! Mamma er her!
-Vel, god jul. -Så sannelig.
-Hyggelig du kom. Claire møtte Nissen. -Jeg sa jeg ønsket meg en valp.
Lykke til med det. Hunder krever mye jobb.
Det er bevist at barn som vokser opp med dyr,
er lykkeligere, sunnere og sterkere emosjonelt.
Ser du?
-Du skal liksom være på min side. -Bare nevner det.
Ja, så...
Hvem var kjekkasen i stål du snakket med?
Jeg vet ikke. Han må være en av skuespillerne.
Vel, vi får komme oss av gårde.
WBRO, Bracebridge værvarsel.
Vi venter tungt snøfall i natt...
Idiotisk.
-Grunnet ekstreme forhold... -Som å kjøre i et snøskred.
Brøytemaskiner vil arbeide...
Ved gud!
Herregud, herregud! Gikk det bra? Jeg er så lei for det, jeg så ingenting!
Er du skadet? Hva kan jeg gjøre?
Frykt ikke.
Jeg har blitt kastet mye lenger av raskere hester enn din stålganger.
Mylady, si meg...
-Hvilken landsby er dette? -Bracebridge.
-Hvor? -Ohio?
Er jeg ikke i England?
Betjent Stevens, takk og lov. Jeg skulle akkurat til å ringe 911.
Hva er problemet?
Jeg kjørte bil, men kunne knapt se veien.
Plutselig står den fyren midt foran meg.
Jeg tror han har slått hodet.
Går det bra med deg? Hva heter du?
Sir Cole Lyons. Fra Norwich.
Og du?
Betjent Stevens.
Du har ikke tilfeldigvis sett hesten min?
Sherwyn.
Hør her...
Vil du ikke sette deg inn i...
...stålhesten min, så skal jeg hjelpe deg å finne ham.
Det er snilt av deg, betjent.
-Går det bra? Supert! -Absolutt!
-Jeg tar ham med til sykehuset. -Smart.
-Jeg møter dere der. -Ok.
AKUTTMOTTAK
Dr. Barnes, ring 11.
-Hvordan går det? -Ikke en skramme.
Rustningen reddet ham. Skannen viste ingen skader.
Åh, takk og lov.
-Jeg overlevde torturtunnelen deres! -MR-maskinen.
Sir Cole ser ut til å tro at han er en ridder fra 1300-tallet.
De sa at posttraumatisk amnesi kan inntreffe etter en hodeskade.
Han vil bli seg selv igjen.
-Cole, jeg er glad du er i god behold! -Sir Cole.
Sir Cole?
Sir Cole.
Ja vel, Sir Cole.
Jeg fant dette i snøen.
Jeg tror det tilhører deg.
Takk, mylady. Det betyr mye for meg.
Jeg er bare glad du er i god behold. Jeg heter Brooke.
En glede.
Sir Cole Christopher Frederick Lyons av Norwich.
Til din tjeneste, Lady Brooke.
Kjære vene...
Flott.
Ja!
-Jeg har kjøpt billetter til festmiddagen. -Å, så bra.
Faren din ville vært stolt. Vi savner ham i politiet.
Takk. Det betyr mye.
Hvor skal du gjøre av ham?
Han har ingen ID og er ikke i systemet,
så jeg lar ham krasje på stasjonen til han får hukommelsen tilbake.
Jeg føler meg elendig. Jeg kjørte på ham!
-Dette er min feil. -Nei.
Det er ingen sin feil, og jeg trenger ikke å krasje på stasjonen.
Det høres heller fælt ut etter en dag som denne. Jeg finner ly under et tre.
Nei. Du sover ikke under et tre når jeg har gjesthuset stående tomt.
-Jeg tror ikke det er så smart. -Det går fint.
Og jeg vil føle meg bedre hvis jeg vet at han er trygg til han husker igjen.
Jeg takker deg, mylady.
Herberget ditt lyder vidunderlig.
-Ja vel. Jeg kommer innom senere. -Supert.
Skal vi?
-Fascinerende. -Hva?
Hjulene fungerer som tømmer, og fotpedalene styrer farten til gangeren.
Vil du høre på musikk?
Se her.
Hva er det?
Hvor er trubadurene som spiller de lyriske tonene?
På radioen.
Her. Ser du?
Vil du høre en annen låt?
-Kan jeg? -Ja, slå deg løs.
Knapper.
Du morer deg visst.
Å, jøsses!
Vel, her bor jeg.
Vi kan hente rustningen din senere.
Gjestehuset er på baksiden. Ikke noe råflotte greier, men varmt og...
...koselig.
Pent tatt imot.
Kom, så går vi.
Du kan sette meg ned nå.
Forsiktig nå, mylady.
Mylady er på beina og kan gå videre.
Her borte.
For et flott gods.
Takk. Det tilhørte foreldrene mine.
Føl deg som hjemme.
-Hva? -Denne innretningen
bringer visst det iskalde været ute...
...inn.
Så du er fra England?
Så visst. Jeg ætter til Norwich og ble slått til ridder av Kong Edward III.
Vel, først synes jeg vi skal oppdatere garderoben din med et par århundrer.
Du kan sikkert bruke noe eksen min la igjen.
-Hils ham fra meg og si takk. -Vel, han er eksen min.
Altså treffer jeg ham ikke lenger.
-Jeg er lei for det. -Nei, ikke vær det.
Han viste seg å være, som de unge sier, en skikkelig dust.
Jeg forstår. Vel...
Mens du henter dustens skrud,
kan jeg be om et kar og en gryte til å koke opp litt vann til et bad?
Skal jeg bare vise deg badet?
Sir Cole?
-Vær hilset. -Vær hilset.
Jeg kommer med gaver.
-Og jeg har ingenting til Dem. -Vel... Det går fint.
Du skal få kle på deg.
Hva gjorde du? Brooke!
-Hva om han er farlig? -Hvem da?
Nei, vennen, ikke spis dem. De er til kjeksene.
Jeg har vært lærer lenge nok til å kjenne igjen et godt eple.
Tro meg, han er harmløs.
Bortsett fra at han har sverd.
Brooke...
Slapp av. Alt er under kon...
-Jeg må legge på... -Hvorfor det? Hva skjer?
-Jeg må slukke en brann. -Nei, vent, Brooke!
Hva driver du med?!
-Du skremte vekk middagen min. -Hva?! Nei!
Du kan ikke spise stinkdyr og sette fyr på plenene til folk!
-Jeg ber om unnskyldning, mylady Brooke... -Bare kall meg Brooke.
Brooke, jeg mente ikke å skake deg.
Jeg er bare litt utsultet.
Vel, vi har en enklere måte å løse det på, og det involverer ikke stinkdyr.
Osteburger.
Friterte potetkuler.
"Hot dog."
Men stinkdyr kan man altså ikke spise?
Det er ikke hund, det er svinepølse.
Hva har du lyst på?
Grovt brød?
Grøt? Villsvin?
Bær. Skylt ned med litt av det utsøkte mjødet du sølte over meg.
Hva skal det være?
To osteburgere, pommes frites og to kopper kakao, takk.
-Kommer straks. -Flott, takk.
Utsøkt. Én til, takk, tøs!
Ok... Sir Cole, det er et krenkende uttrykk.
Vi kaller dem servitører.
Jeg beklager dypt.
Jeg mente ikke å krenke noen, skjønne servitør.
En runde til, kjære deg.
Den er god.
Takk.
Så... Har du kone og barn?
Eller en skjønn jomfru som venter der hjemme?
Jeg hadde det, for mange år siden.
Men jeg kan ikke gifte meg med Lady Matilda før jeg har fullført oppdraget.
Det var dumt.
Jeg var svært glad i henne, men måtte gjøre det rette.
En ridders fremste plikt er å hedre oppdraget og kongen sin.
-Hei. -Hei. Sett dere hvor som helst.
Hva er det?
Ingenting. Bare...
...eksen min og den nye kjæresten hans.
-Jeg bør vel takke dusten for antrekket. -Nei, det trengs ikke.
Du akter ham ennå.
Jeg akter ham som en stor tabbe.
Han var utro mot meg med tøsen som sitter overfor ham.
Da fortjener han mer enn en vennlig gest.
Nei!
Nei, sett deg. Du kan ikke gjøre det. Slutt.
Jo da, det kan jeg.
Nei, du forstår ikke.
Det er ikke sånn vi gjør ting i disse dager.
Bokstavelig talt, det er lover mot det.
Reglene for ridderlighet er endret når en slyngel ikke kan få som fortjent.
Kanskje.
Men det er nok best du ikke gjør noe iført julegenseren hans. Så...
Hva med dette som passbilde?
Josh!
Du er hjemme!
En magisk eske som lager moro...
Akkurat slik den gamle kroken forutsa.
Hei. Hva kan jeg gjøre for deg i dag?
Om du liker trubadurer, bare si: "Alexa, spill julesanger."
Her er "julesanger".
Hvor er denne Lady Alexa Spill du snakker om?
Hun er her.
Fortell henne hva du vil.
Snarest, mylady.
Brooke.
God natt, Sir Cole.
Lady Alexa Spill...
Jeg vil ha hesten min.
Her er "Når Blakken drar i vei".
Lady Alexa Spill,
jeg vil hjem i natt og se min bror bli slått til ridder.
Her kommer "O helga natt".
Lady Alexa Spill, bort!
Her er "Deilig er jorden".
19. DESEMBER 2019
Hei, der!
God morgen.
-Er jeg for tidlig til å storme slottet? -Nei.
Jeg har med et par kostymeskift til drømmeprinsen din.
Han tror han er en ridder, Madison, ikke en kongelig.
Er det banan- og nøttemuffins fra Kakehuset?
Fingrene av fatet. Ridderen din får velge først.
Jeg er spent på å treffe mysteriemannen din.
Så kom, da.
God morgen, myladies.
Sovet godt?
Jeg har ikke det, er jeg rett. Bildeboksen din fortryllet meg.
-Dette må være din søster. -Ja. Madison, Cole.
Jeg ser familielikheten i det vakre oppsynet deres.
Jeg tok med frokost til deg, og et par ting fra butikken min.
Meget verdsatt.
-Ok... Vel, Madison må gå nå. -Må jeg?
-Du har en butikk å åpne, hva? -Ja. Det har jeg.
-Hyggelig å hilse på deg, Sir Cole. -I like måte, mylady.
-Helledussen, han er nydelig! -Ok, ha det.
-Hva... -Ha det.
Finner du noe du liker?
Sir Cole?
Hva synes du om disse flotte fillene? De er brennheite.
Hva skjedde med Alexa?
Hun nektet å tie, så jeg forviste henne ut i natten.
Du kunne bare slått henne av.
Vel, jeg var frustrert, og straffen var passende.
Moderne teknologi er fett som F.
Du begynner visst å huske ting igjen.
Jeg studerte dialekten deres på bildene i den magiske boksen.
Den er høyst uformell og meningsløs.
For eksempel, hvordan kan man kalle en venn
"mutter, fatter, dronning, søta, søster, bror, brud"?
Du har visst blitt en riktig TV-slave.
Om det betyr grepet av bildeboksen, så ja.
Skal vi TV-slave litt sammen?
Kom, nu.
Jeg vet ikke. Jeg har så mye jeg må få ordnet til jul.
Du hadde rett. Det fungerte som en trylleformel.
Jeg sa det ville funke.
Iblant er alt du trenger oppfinnsomhet, hardt arbeid, og kanskje litt jule...
Du hadde det i deg hele tiden.
Sherwyn, du kom tilbake!
Husk, du har inntil midnatt julaften på å fullføre oppdraget.
Det vet jeg godt, Gamle Krok. Men hva er oppdraget?
Åpne øynene. Det er rett foran deg.
Men de er åpne.
Alt vil åpenbare seg for deg når du lærer å åpne hjertet.
Slutt å snakke i gåter, Gamle Krok. Hva betyr det?
Sherwyn!
-Sverdet mitt! -Går det bra?
Nei.
Jeg må ha hatt et gruelig mareritt.
"Bare én episode til", du liksom.
Jeg tar sikte på en mye mer produktiv dag.
Så visst.
20. DESEMBER, 2019
Det var julepynten til moren min.
Jeg har ikke klart å åpne den. Det er bare...
...så mange minner.
Jeg flyttet hjem da hun ble syk. Faren min døde et par måneder etter henne.
Jeg er lei for det.
Jeg har ikke sett foreldrene mine siden jeg ble sendt vekk som våpendrager.
Men jeg bærer dem, og...
...alle minnene her inne.
Kanskje det er på tide å åpne den.
Herr Ingefær-snaps.
Hvert år laget moren min noe spesielt til meg og gjemte i juletreet.
En håndlaget brosje eller en håndstrikket putedukke.
Halve moroa var å finne den skjult i greinene.
Min mor var også syerske.
Hun sydde alle klærne våre.
Høres ut som mødrene våre ville blitt gode venner.
Du sa du ble slått til ridder av kong Edward III.
Han hersket på 1300-tallet.
En formidabel og beundret konge.
Vet du hvilket år dette er?
Bildeboksen sa at det er 2019.
Solen står opp hver morgen, og månen dør kun for å fødes på ny hver måned,
og det gjør den om jeg forstår det eller ikke.
Jeg har reist hit, og det er uviktig om jeg forstår hvordan.
Men du vet at det ikke er mulig å reise i tid, ikke sant?
Verken på 1300-tallet, eller nå i 2019.
Vel, ifølge den logikken, er kun ting som du forstår, mulige.
Ja, du har vel rett.
Beklager, Sir Cole.
Vet du...
Du trenger ikke kalle meg Sir Cole lenger.
Jeg trodde det var en høflighetsfrase.
Det er det.
Men vi kan slutte med formalitetene, nå som vi er...
...mer familiære.
Som du vil, Cole.
-Hva er dette skamferte skrapet? -Det er juletreet mitt.
Vi må bare sette det sammen.
Like påtatt som skapningene som pryder hytten din. La meg vise deg et ekte tre.
Greit.
Der jeg kommer fra, dekorerer vi trærne med lys og frukt.
Og hver julemorgen
fant jeg og min bror en appelsin og en skilling på puten.
En appelsin og en skilling? Trenger ikke kvittering da.
Da jeg ble syv, begynte jeg i lære som visergutt.
Jeg var heldig. Lord Ganley lot meg reise hjem til jul hvert år.
-Det må ha vært tøft. -Det var livet mitt.
Som 14-åring ble jeg våpendrager
og ble sendt til Lord Townsend til jeg ble slått til ridder som 21-åring.
Ah, denne ser robust ut.
-Ja. Jeg ber en av de ansatte om hjelp. -Nonsens!
Hvor er moroa i å hente juletre om noen andre henter det?
Om han kan gjøre det, kan jeg også.
Stilig!
Så du det?
Brooke...
Kan jeg stille deg et personlig spørsmål gjeldende romansen med dusten?
James?
Hvor seriøst var det?
For om han brøt trolovelsen deres,
tror jeg det er min plikt å spidde ham.
Nei. Han er ikke verdt det.
Jeg visste han ikke var den rette.
Men jeg ventet, i håp om at han ville forvandle seg til mannen jeg drømte om.
Men han voldte deg hjertesorg.
To år. Jeg prøvde alt, men det var ikke nok.
Han må ha vært et bløtkokt penisklede for å la deg gå.
Jeg... har ikke hørt akkurat den før, men... Takk.
En ridder er alltid ærlig.
Brooke, ville du være så galant å låne meg gangeren din?
Bilen min?
Husker du hvordan man kjører?
Ja, så visst.
Jeg har temmet alle mulige slags beist.
Din er ikke noe verre.
Jo, det kan du vel. Vet du hvor du skal?
Ikke helt, men jeg er fast bestemt på å finne det ut.
Ja, du... Jeg tror ikke du trenger vindusviskerne nå.
Oppfattet.
Sikker på at du husker hvordan man kjører bil?
Ja da, jeg bare varmer opp.
Han klarer seg. Det går fint.
Gamle Krok!
Jeg beklager, mylady.
Hei, kompis. Kan du slutte å kalle min kone "Gamle Krok"?
Du ser litt fortapt ut.
Så sant. Jeg er ikke noe nærmere målet enn før Gamle Krok sendte meg hit.
Gamle Krok?
En vis kvinne som forkler seg for å teste en ridders hjerte.
Du må være en slik metodeskuespiller.
En ridder har alltid et rent hjerte.
Men jeg er nok ikke nærmere å fullføre oppdraget enn da jeg kom hit.
Jeg vil si at det er julens gleder
som minner oss på troen vi trenger for å holde ut gjennom året.
Ikke sant? Du mislykkes først når du gir opp.
Håp og målrettethet er det som driver vinnere.
Så sannelig.
Takk for de kloke ordene, Julenissen.
Bare hyggelig.
Fy søren, jeg er god!
God jul! Få se på ønskelistene deres!
-Å kjære vene, så mange! -Han er her!
POLITI
Å, kjære vene.
Cole.
Cole. Betjent Stevens fant bilen min forlatt i Storgata. Hva skjedde?
-Går det bra med deg? -Akk, jeg...
...vet ennå ikke hva oppdraget mitt er.
Tenker du i retning dragedreping og å trekke sverd ut av steiner?
Du har nok sett for mange filmer på den magiske moroboksen.
En ridders ekte oppdrag utfordrer hans indre svakhet.
Vel, så hva er svakheten din?
Det kan jeg ærlig si at jeg ikke vet.
Og jeg må finne det ut før julaften.
Faren min sa alltid:
Du kan klare hva som helst, bare du ønsker det inderlig nok.
Brooke, jeg sverger dypt.
Jeg ønsker dette mer enn noe annet.
Da trenger du ikke uroe deg, Cole.
Det er ennå fem dager til julaften. Jeg er sikker på du vil nå målet.
Jeg setter pris på tiltroen din.
Kom, la oss dra hjem.
Vel, i så fall...
...tror jeg det er best du tar over tømmene.
Gangeren din er visst av den lojale typen og adlyder kun deg.
God idé.
21. DESEMBER 2019
-Det der kan ikke være mitt England. -Det er live-stream fra Tower of London.
Det var uvanlig mange fanger der.
De er ikke fanger. De er turister.
Det har blitt en turistattraksjon. Folk betaler for å gå inn og kikke.
-Ærlig talt, hva blir det neste? -Tante Brooke, her er vi!
Hold den tanken.
-Hallo! -Hei! Neimen, er de til meg?
-Ja. -Så nydelige. Tusen takk.
Vi skulle ha tatt med kjeks,
men noen fant ut at hun ville dele med halve nabolaget.
Vel, det er jo det julen handler om.
Er du virkelig en ridder?
Aye. Det er jeg.
Kan jenter bli riddere?
-Nei. -Ja.
Jenter kan bli akkurat hva de vil.
Kult! Kan du lære meg å slåss med ekte sverd?
Jeg tror ikke det. Du er for ung, og det er farlig.
Vel, frykt ikke.
Da jeg var på hennes alder, lærte vi å slåss med pinner for å unngå skader.
Vel, hvem er klare til å pynte juletre?
-Jeg! -Kom igjen!
Besteforeldrene dine fant denne da de var på reise i Aldovia.
Skal vi se...
-Ser det greit ut? -Hun lener seg litt langt mot høyre.
Nei...
Perfekt.
Bortsett fra at han tror han er en ridder fra 1300-tallet,
-så må jeg si at Cole er hele pakka. -Ja.
Nei, men... Han er temmelig overbevisende.
Når han får hukommelsen tilbake, viser det seg nok at han er en middelalderentusiast.
Jeg vet ikke, Mads.
Hva om Cole faktisk er den han påstår?
Hva om det finnes ting vi ikke forstår?
Hva mener du? Tidsreising?
Da ville jeg sagt at dere begge trenger en hodesjekk.
Men det skal jeg innrømme om ham...
-Han er veldig søt og sjarmerende. -Ja, det vil jeg si.
Vi kunne trenge flere som ham i verden.
-Skål for det. -Skål.
Utmerket!
Husk å alltid forsvare og beskytte din svake side.
Ok, småen. På tide å si god natt til den gode ridderen.
-Takk. -Nei...
God natt.
Knyttnevehilsen.
Vi riddere tar hverandre i hånden for å vise at vi ikke skjuler våpen.
-God natt. Glad i deg. -Glad i deg også.
-God kveld! -God kveld.
-God kveld.
22. DESEMBER 2019
Unnskyld meg, hvem startet denne kampen?
Beklager, mylady Brooke. Jeg gikk ut for å trene med sverdet
-og ble visst litt revet med. -Tror du?
Vi har visst litt å rydde opp.
Jeg hjelper gjerne til.
Selvsagt ikke.
-Hei. -Hei. Og hva har vi her?
Cole er en av skuespillerne ved Juleslottet
og øver på rollen sin.
God morgen.
-Cole, dette er naboen min, Allyson. -Hyggelig.
En glede.
Jeg kom innom for å spørre om du vil bli med ut og synge julesanger i kveld.
Selv om det er en ære å bli spurt,
må jeg dessverre takke nei, siden jeg alt har en avtale.
Ah, vel... En annen gang, kanskje?
Kanskje.
Greit.
-Ha det. -Ha det.
-Ses. -Tuddelu!
Lady Allyson gjør deg visst grønn av misunnelse.
For det første så er hun ingen "lady".
På videregående ble hun kåret til Skolens flørt.
Tro meg, hun er ingen jomfru i nød.
Men allikevel gjør hun møyen foran meg ille til mote,
derfor avslo jeg invitasjonen.
Siden når har du en avtale?
Siden en snill og vakker jomfru åpnet huset sitt for meg.
Den slyngelen James ga...
Hvordan ville du sagt det...?
...ga selvtilliten din en trøkk, søta.
Jeg vet nå ikke det, men...
Men jeg har vel hatt problemer med å stole på folk etterpå, naturlig nok.
En ridder beholder alltid troen. Det er en del av kodeksen.
Hva mer?
En ridder sverger på tapperhet og høy moral.
Sverdet beskytter de gode, styrken bærer de svake.
Han skal ledes av tålmodighet,
og godheten hans skal hjelpe de som trenger det.
Kan jeg be deg om en tjeneste? Jeg vil trenge hjelp til årets julemiddag.
-Er du med? -Så visst.
Jeg står til tjeneste, dag som natt.
Takk for at du passer ungene.
Ingen årsak. Jeg er spent på julemiddagen.
Jeg også.
-Will og Lily, vær greie. -Ja, pappa!
Kom inn og få varm kakao, unger.
Hvor er vantene dine?
-De holder ikke hendene mine varm. -Kan du ikke be faren din kjøpe nye?
Han blir så lei seg når vi spør om nye ting.
-Her. Du kan få disse. Jeg har flere. -Kan jeg?
Takk!
-Hvordan oppsto veldedighetsmiddagen? -Foreldrene mine arrangerte julemiddag
for dem som ikke hadde noe sted å være. Jeg ville holde tradisjonen i live.
Så nestekjærlig.
Vel, julen handler jo om å gi tilbake.
Etter som arrangementet vokste,
begynte vi å selge billetter og donere overskuddet til trengende.
-Hallo! -Hei, Eileen!
-Si at det er det jeg tror det er! -Hjemmelaget mintkonfekt.
Jeg laget så mye at Fred foreslo å leie en sementblander.
Hvor er Fred? Han er jo et fast innslag her.
Vel, han har strukket ryggen og blir ikke kvitt smertene.
Vi har prøvd alt mulig.
Prøv å legge en varm klut på hoftebeinet hans.
Så varm som mulig.
Så tilsetter du en god dæsj kokt, rød oksegalle, svinefett og karve.
Bortsett fra det.
Eileen, hils på Cole. Han er ikke lege,
men kommer fra et land med holistisk tilnærming.
Behandlingen vil lindre plagene hans, stol på meg.
-Riddere har brukt den i århundrer. -Tja, hvorfor ikke?
Det skader ikke å prøve.
-Det ser bra ut her. -Ok, hold den der.
JULEMIDDAG BRACEBRIDGE SAMFUNNSHUS
Ålreit...
-Jeg kan ta den, Brooke. -Å, takk, David.
Jeg er så takknemlig for at du kom. Jeg bare...
Det er fantastisk av deg å jobbe frivillig.
-Jeg vet du har hendene fulle. -Jeg vil lære ungene å gi tilbake.
Du er en god far.
-Datteren hans er venn med Claire. -Han er en god mann.
23. DESEMBER 2019
Jeg løper en tur på butikken for å kjøpe inn et par ting til julemiddagen.
-Vil du være med? -Så visst.
Perfekt.
Åh... Uten sverd.
Bare... sett det igjen.
Dette er en overflod jeg aldri har sett maken til.
Ja. Vi tar nok for gitt hvor heldige vi er.
Der jeg kommer fra, består markedet av viltkjøtt, grønnsaker og brød.
-Dette må være det deilige mjødet. -Jepp.
Men, Cole, vi trenger bare én.
Jeg hamstrer ikke til vinteren.
Hva mer? Hvor er brødet?
Hm. Jeg...
Vi er bare...
Vel...
Du elsker virkelig kakao, hva?
Her er det.
Henter du åtte poser rundstykker? De er der borte.
En kan aldri få for mange av dem.
Miss Winters!
Neimen, hei, Paige!
-Du forbereder julemiddagen, ser jeg? -Jeg prøver.
Føler du deg litt bedre enn sist vi snakket sammen?
Mye bedre.
Jeg har tenkt mye på samtalen vår.
Jeg skal prøve å fokusere på målene mine.
Og så lurte jeg på
om du kunne gi meg en ekstra oppgave for å øke snittet mitt før jul.
Det lar seg nok gjøre.
-Takk. -Selvsagt.
-Ok. Lykke til med middagen. -Takk.
-Ha det. -Ha det.
Cole? Cole, jeg sa åtte poser, og ikke at du skulle prøvesmake.
-Du kan ikke servere det. Hardt og stivt. -Så hva foreslår du?
Før meg dit jeg finner mel, gjær og smør.
Jeg er ikke så god til å lage mat, så la oss ta det nest beste.
Der har du meg. Jeg er slakter, baker og stearinlysdypper.
Selvsagt er du det.
Kan Lily og jeg gå ut og leke i snøen?
Jeg vet ikke helt. Det snør kraftig.
-Vær så snill? Bare en liten stund. -Claire skal lære meg å slåss med sverd.
Ja vel, greit.
Hva er en lekestund uten litt sverdkamp, eller hva?
Hei. Hei, du, kom tilbake!
-Hvor er de røde vantene dine? -Jeg ga dem til Lily. Hun hadde ingen.
Det var snilt av deg, Claire.
Har vi to ulike...? Ja!
Vær så god.
Voilà.
Ok.
-Ha det! -Hold dere i nærheten.
Hvor lærte du å bake?
Som våpendrager jobbet jeg en stund på kjøkkenet.
Bakeren Griselda var en streng lærer, men jeg lærte mye av henne.
-Hvor lenge jobbet du på kjøkkenet? -I et par år.
Det var der jeg lærte å fekte og slåss med sverd, og å spille lutt.
Du er virkelig en renessansemann, hva?
Jøsses. Litt av en snøstorm det har blitt.
Og så den magiske ingrediensen.
Kan ikke ha julebønnebrød... Uten bønner.
Men gir det noe smak?
Absolutt ikke.
Legenden forteller at den som finner bønnen,
blir kronet til middagens konge eller dronning og får oppfylt et ønske.
Men deigen vil ikke heve om du fortsetter å kjempe med den som en dragedreper.
Ser du?
Ikke så vanskelig.
Nei. Ikke vanskelig i det hele tatt.
Å, det er søsteren min.
Hei, Mads, hva skjer? Bare ro deg ned.
-Vi kommer straks. -Hva er galt?
Claire er borte.
Hei.
David og betjent Stevens er ute og leter, men ba meg bli her, om de dukker...
Det går bra. De kan ikke ha gått langt.
Det går fint.
De har visst gått denne veien.
Bare rolig, jeg skal få dem tilbake i god behold.
Jeg blir med ham.
Claire!
-Lily! -De gikk denne veien.
Er du sikker?
Jeg har brukt mye tid på å følge spor i skogen.
Tegnene er der om du bare kikker grundig nok.
-Det der er et ferskt merke fra en vante. -Claire!
BLUE LIMESTONE PARK
Claire vet at hun ikke skal gå til parken alene.
-Claire! -Lily!
Å nei...
Ikke innsjøen.
-Der! -Hjelp!
-Lily, vi kommer! -Jeg er her!
-Sånn, vesla. -Lily, hva skjedde?
Claire og jeg gikk oss vill, og Claire skled på isen, og den sprakk.
Claire!
Jeg er redd.
Nei, nei!
Hør på meg.
Du må bli stående der du er.
Cole, vær forsiktig.
-Frykt ikke. -Isen!
-Claire, har du noensinne sett en snegle? -Ja.
Jeg vil at du later som om du er en snegle og åler deg langsomt på magen mot meg.
Langsommere, lille snegle.
Nå må du være den mest langsomme sneglen noensinne.
Sånn, ja.
Sånn, ja. Nesten framme.
Sånn, ja.
Jeg har deg.
-Forsiktig. -Kom igjen.
-Claire, moren din er fra seg. -Jeg er så lei for det. Vi gikk oss vill.
Det er greit. Vi fant dere.
Det er greit.
La oss få småpikene hjem.
-Går det bra med deg? -Ja.
Jeg må si deg det, Cole:
Det du gjorde i dag, var tappert og heltemodig.
Min plikt ligner din, etter hva jeg forstår.
-Å beskytte og tjene. -Det stemmer.
Ja.
Lilys far vil gjerne takke deg for at du reddet oss.
Det ville være en ære.
Det ser ikke ut til at han får tilbake hukommelsen.
Nei, det gjør visst ikke det.
Men hvorfor skal vi påstå at han ikke er den han sier han er?
Kanskje.
Men tror du virkelig det vil hjelpe å spille med i vrangforestillingen?
Det gjorde det i dag.
Gratulerer.
For å endelig fullbyrde oppdraget ditt.
Nå kan du vel dra hjem for å se din brors seremoni som ekte ridder.
Jeg tror ikke det.
Men om det ikke var for deg...
Jeg handlet kanskje tappert i dag, men det var ikke nok.
Jeg forstår ikke. Hva skal til?
Den gamle kroken snakker i gåter.
Det hadde å gjøre med hjertet mitt. Men om jeg ikke finner meningen i det...
-...er jeg kanskje fast her for evig. -Ville nå det være så ille, da?
Jeg ville kanskje tenkt det før, men...
Evan, hei!
Ja, vi inngikk forlik, og så fikk jeg en masse beskjeder fra Madison.
Dette er Cole, en ny venn av familien.
-Hyggelig å treffe deg, Cole. -I like måte.
Vi var på vei ut. Madison er oppe og legger Claire.
Hun forteller deg alt.
Perfekt. Kunne du gjemme disse hjemme hos deg?
Ja, selvfølgelig.
-Claire er fæl til å snoke, hva? -Nei, søsteren din.
Kan dere tro at det er julaften i morgen?
Jeg forstår ikke. Hva gjør vi her?
Jeg har vært her to ganger uten å oppnå noe.
Kanskje du trenger et par nye øyne?
Hvis Den gamle kroken sendte deg hit, må det finnes noe verdig oppdraget her.
Men hvordan skal en potensiell frier bevise sin verd for kvinnen?
Jeg vet ikke.
Men jeg skal si ifra når jeg finner det ut.
Jeg kan si dette:
Fremtidens romantikk er mye mer kompleks enn i hine dager.
Vel, om det har noe å si, så foretrekker jeg "hine".
To timer, to varme kakao, men intet oppdrag i syne.
Jeg beklager.Jeg tenkte vi kunne prøve.
Hei! Jeg skulle til å kjøpe meg kakao.
Ja, gjør det, den er utsøkt.
Han elsker dem.
Lommetyv!
Stans tyven! Fort, lån meg sverdet ditt.
Det er bare av gummi!
-Gi damen tilbake vesken, ellers får du! -Ta den!
Der jeg er fra, blir tyver hengt etter tomlene.
Eller så sparer vi bøddelen tauet og kapper av ham hendene i stedet.
Denne er vel din?
-Takk...! -Vent litt... Marshall Geller?
Hva sier dere?
-Får han beholde hendene? -Ja.
-Jepp. -Ja.
Forstår du rettighetene dine?
Ja da, bare hold den gærne sverdfyren unna meg.
Du viser deg å være et naturtalent i dette, Cole.
Du burde vurdere å gå inn i politiet.
Det ville være en ære å tjenestegjøre ved din side.
Men du måtte ha bestått en mentaltest først.
Jeg skal lese dag og natt helt til jeg er beredt.
Ja vel...
Godt jobba.
Takk, Brooke.
Jeg vet ikke. Jeg begynner å lure på hva jeg gjør her.
Jeg bare... Jeg forstår ikke, Cole.
Er det å fange en tyv med bare hendene fortsatt ikke verdig oppdraget?
Jeg begynner å lure på om det å være ridder, er skjebnen min.
Hei, hei. Stopp en halv med negativiteten.
Hør her.
Du lovet å ikke gi opp troen.
Og det er ikke over før Den gamle kroken synger.
Jeg tror på deg, Cole.
Aldri før har fire små ord varmet mitt hjerte på den måten.
Takk, Brooke.
-God natt. -God natt.
Lady Alexa Spill, spill "Deck the Halls".
24. DESEMBER 2019
Dette kjøkkenet er heldig om det ser meg koke nudler.
Takk.
Jeg husker ikke sist det luktet så koselig her.
-Det minner meg om barndommen. -Mener du det?
For en fin barndom.
Jøss, se på dere to!
Vel, jeg skal ikke forstyrre.
Jeg ville bare gi deg denne for å vise vår takknemlighet.
Og her er dressen din til i kveld.
Det er mjød.
-Så snilt, Madison. -Takk.
Jeg lærer av vesla.
Hun ga vekk vantene sine til datteren til David
-fordi stakkaren ikke hadde. -Hva?
Claire har et hjerte av gull.
Som tanten, og som moren.
Davids kone døde i fjor etter lang tids sykdom.
Han har fire unge barn, og jobber dobbelt for å klare å forsørge dem.
-For en sørgelig historie. -Allikevel jobber han frivillig
for å lære barna viktigheten av å gi tilbake til samfunnet.
Han høres ut som en mann med rent hjerte.
Kanskje det var det Den gamle kroken mente med gåten.
Hva da?
Kanskje jeg alt har fullført oppdraget.
Denne halssløyfen minner mer om et torturinstrument.
Skal jeg hjelpe deg?
Hva er galt?
Ingenting. Absolutt ingenting.
Du bare...
...virkelig stråler i dag.
Vel, takk.
Og du, min ridder i skinnende kasjmir- og ullblanding...
Kostymet passer greit.
Men jeg har problemer med båndet.
Det kalles et slips. La meg...
Jeg aner ikke hva jeg driver med.
Jeg har noe til deg. Vent her.4
Ok. Lukk øynene og hold fram hånden.
Jeg lekte dette med broren min og fikk en slimete padde.
Det er ikke en padde. Jeg lover. Bare... Kom igjen.
Nå kan du åpne dem.
En appelsin.
Du husket det.
Og vi bruker ikke skilling lenger, men dette er en halv dollar.
Dette betyr mer enn ord kan uttrykke.
Takk, Brooke.
Jøss, en SMS i kun store bokstaver.
-Vi får dra. -Ok.
-God jul! -God jul til deg.
Jeg ville bare si at julebrødet ditt er selskapets store hit.
Takk for det. Det er en gammel familieoppskrift.
Den som finner bønnen, får et ønske oppfylt.
Åh! Vel, jeg skal holde utkikk.
Hvordan går det med ryggen til din mann? Hjalp behandlingen?
Det vil jeg si, ja. Her kommer han. Bare...
Bare fortell meg hvor av-knappen er.
Ok, Fred. Så, så.
-God julaften! -Ja, god julaften.
Så vakker du er.
-Takk, du også. -Kom her, din barsking.
Er dette en slags julebrytetradisjon?
Evan fant nok ut at du reddet datteren hans og prøver å si takk.
Ingen årsak, sir.
-Jeg tror vi bør sette i gang. -Å ja, ok.
Velkommen, alle sammen, til årets julemiddag.
Foreldrene mine pleide å si
at julen handler om godhet og å bry seg om andre.
Og den tanken har aldri stemt bedre enn under årets julemiddag.
Kos dere, alle sammen.
Skulle ønske vi hadde et juletre som dette.
Ja, men hva er det fineste under ethvert juletre?
-Kjærlighet. -Akkurat.
-David, kan dere bli med meg? -Kom igjen, unger.
Hva står på?
Will, Lily, Taylor, Reed.
Jeg har hørt at dere har vært veldig snille i år.
Ja, det ser ut til at julenissen feilberegnet litt i år.
Han kom til å ta med alle gavene deres hit, i stedet for hjem til dere.
Er... Er de til oss?
Ja, det er de. Begynn å åpne!
Kult!
Pappa, nissen har kjøpt ny sykkel til meg!
Pappa, se, ny kåpe og nye støvler!
Og... Denne er til deg.
Nei, jeg kan ikke ta imot så mye.
Det er dette julen handler om.
Hele byen spleiset på presanger, så du og barna
kan få en helt spesiell jul i år.
Jeg er stum.
Jeg vet du har det tøft om dagen. Og vi stiller opp for dere.
Takk skal du ha.
-Jeg lover å gi det videre når jeg kan. -Sånn jeg ser det,
så har du allerede gjort det.
Will, se her!
Jeg vil åpne denne.
Vi har vært flinke, Cole. Oppdraget ditt må da være fullført.
Jeg har ett løfte til å oppfylle.
Det er visst en ikke-troende blant oss.
Et problem jeg tenker å løse snarest.
Vel, da så.
Ser du? Jeg sa jo at han er en ekte ridder.
Se hit, unger.
"Smil! -Smil!
Ok, gutter, la noen andre slippe til, nå.
Kom, nå.
-Kom. -Jeg vil ta bilde!
-Jeg også! -Se den veien.
Press dere sammen!
-Smil! -Smil!
Sånn, ja.
Kanskje flere vil ta en selfie?
Jeg sier ikke nei takk.
Se, Cole, en misteltein. Du vet hva det betyr?
Gjødselplanten som jager vekk onde ånder?
Nei, dummen. Ifølge tradisjonen skal man kysse om man står under en.
Ellers betyr det uflaks.
Du bør nok spare den til en du bryr deg veldig om.
God jul.
I like måte.
Vennen, vi skulle gjerne blitt og ryddet, men vi må få vesla i seng.
Ja, selvsagt.
Jeg må hjem og øve på å se overrasket ut når jeg pakker opp tøflene fra Madison.
-Det er ikke tøfler. -Skjønte det.
Sov godt, småen.
Brooke, vi tar oss av dette. Slapp av og nyt resten av kvelden.
Takk, Eileen, du er best.
-God jul. -God jul, vennen.
-God jul. -God jul.
-Vi ses. Ha det. -Ha det.
Du tilkalte meg, stamfar?
Ja visst. Jeg håpet du kunne opplyse meg vedrørende en viss juletradisjon.
Å ja... Greit.
Etter hva jeg har forstått, betyr det uflaks å ikke kysse under den.
Vel, det er sikkert bare en gammel skrøne.
Men hvorfor ta sjansen?
Cole, medaljongen din!
-Den gamle kroken. -Hva betyr det?
Det betyr at vi må dra. Fort, ta meg med til din trofaste ganger.
Det var hit jeg kom, det må være veien tilbake.
Tilbake hvor?
Vel, tilbake dit jeg bor.
Å ja, du fullførte oppdraget... Er du en ekte ridder nå?
Jeg vil alltid stå i gjeld til deg.
Selv om det er tungt å ta farvel, så...
...har jeg ikke noe valg. Jeg må hjem til min brors seremoni. Det er...
Det er min plikt.
Jeg forstår. Det er ridderkodeksen. Du er nødt til å dra.
Samme hva som skjer...
Samme hvor jeg er...
Så sverger jeg herved å stå til din tjeneste.
Du gjør ikke dette enkelt, Cole.
Du hjalp meg å få tilbake troen på meg selv.
For det vil du alltid ha en plass i hjertet mitt.
Farvel, mylady Brooke.
Adjø, Sir Cole.
Cole?
Hva? Cole?
Miss Winters.
Du vil aldri tro det som akkurat skjedde.
Grayson bønnfaller meg om å ta ham tilbake. Er det ikke kult?
Jeg ba ham glemme det, for sann kjærlighet finnes kun i eventyr.
Fra nå av skal jeg fokusere på målene mine.
Paige, jeg tok feil.
Men du sa...
Nei, ikke det om målene dine. Det er bra. Det om sann kjærlighet.
Det finnes.
Gjør det?
Man opplever det kanskje ikke så ofte, men...
Når det skjer, vil du vite det.
Når noen elsker deg akkurat for den du er,
og du ønsker det som er best for dem, selv om...
Selv om det ikke er sammen med deg.
-Beklager. -Det går fint.
Vel...
-God jul, Miss Winters. -God jul til deg også, Paige.
Ha det.
Den magiske bønnen.
Jeg skulle ønske Cole var her ennå.
"Kjærlig hilsen Sir Cole."
NORWICH, ENGLAND 25. DESEMBER 1334
-Herre. -Ja?
Sherwyn!
Bror?
Geoffrey.
Hesten din kom tilbake uten deg.
-Vi fryktet at du var fortapt i stormen. -Ja, jeg var det.
Fortapt.
-Seremonien begynner snart. -Jeg rakk tilbake i tide.
-Får jeg gi deg et råd? -Ja, for all del.
Vær vennlig mot alle du møter. En gammel krok ba meg
å lete med hjertet for å finne den sanne ridderen i meg.
-Er du en sann ridder? -Ja.
Huzzah! Så la oss feire over en seidel øl.
Men akk...
...så førte hjertet mitt meg også til mylady Brooke.
Du er forelsket. Jeg ser det i ansiktet ditt.
Jeg tror det, ja.
Men jeg var et fjols som forlot henne.
Hva er dette?
Svakheten min var at jeg ikke innså det tidligere.
Du må dra til henne.
-Men ridderseremonien din... -Det som angår hjertet, er viktigere.
-Jeg ønsker deg det beste. Alltid. -Jeg bærer deg med meg.
Her inne.
Av gårde med deg. Kom igjen, dra til din Brooke.
-Hvis du er sikker. -Det er jeg.
Lykke til med seremonien.
Adjø, bror.
25. DESEMBER 2019
Det er jul! Julenissen har vært her!
Hvor er strømpen min?
-Den hang der i går kveld. -Det var merkelig... Hvor er den?
En valp!
-Hva i... Har du...? -Nei. Har du?
Jeg går og lager litt kaffe.
God jul!
Tante Brooke, du vil ikke tro hva jeg fikk av julenissen!
En valp!
Jøss. På alvor?
Ja. Du vet ikke tilfeldigvis noe om det, hva?
Nei, hvordan det?
For det gjør ikke vi heller. Det kan ikke forklares.
Jo, det kan det. Julemagi.
-Hadde du ingenting å gjøre med valpen? -Nei!
Så Claire har rett? Det er julemagi?
Vel, bare fordi du ikke kan forklare det, er det ikke umulig.
Ja, som den tidsreisende ridderen din. Hvor er han?
Han... Dro hjem.
Jeg... Jeg tror ikke jeg kommer til å se ham igjen.
Å, vennen.
Det var leit å høre.
Jeg syntes dere to hadde noe spesielt.
Ja, jeg også.
-God jul, Brooke! -God jul.
-Vær så god. -Takk.
-Sånn. -Takk.
-Klare til å åpne gaver? -Og etterpå
skal pappa ta oss med til Juleslottet igjen. Bli med?
-Jeg... -Jeg vet du ikke har lyst, men det er jul.
SKOGENE I NORWICH FØRSTE JULEDAG
Gamle krok!
Krok!
Krok! Gamle krok!
Jeg trenger deg!
Å elske er den viktigste egenskapen til en ridder.
Jeg forstår det nå.
Det er kjærligheten.
Jeg bønnfaller deg, Gamle krok.
Hva enn du ønsker, så skal jeg gjøre det.
Om du hjelper meg å finne tilbake til min sanne kjærlighet.
Vær så snill.
Greit, da.
Du har vist deg verdig.
Jeg vil kanskje aldri forstå julevidundervalpen,
men jeg må innrømme at jeg begynner å like ham.
Det er ikke noe dårlig navn. Mirakel. Hva synes du om det, Claire?
Jeg har allerede døpt ham. Til Ridder.
-Hva synes du, tante Brooke? -Det er perfekt.
Hvor er Cole? Skal han ikke være med oss?
Å, vennen, han måtte reise i går kveld.
-Hvorfor det? Trivdes han ikke her? -Jo da.
Han gjorde det, men...
Kallet hans var langt, langt borte.
Hvilket kall?
Det er en jobb. Som pappas forretningsreiser.
Å ja. Men da kommer han tilbake, hva?
Jeg vet ikke, Claire-Bear.
Men vi hadde det jammen moro sammen mens han var her. Ikke sant?
Mylady.
Det er Cole, og han har med hesten sin!
-Ditt selskap fryder meg. -Cole, jeg trodde du var borte. For godt.
Brooke, jeg burde ha innsett tidligere at du var det jeg søkte.
-Var det meg du søkte? -Ja.
Og hjertet mitt er for evig og fullstendig ditt.
Om du vil ha meg.
Ingenting ville gjøre meg lykkeligere, min kjekke ridder.
Min skjønne jomfru.
Du kommer til å savne å være ridder. Hva skal du gjøre her?
Jeg kan slutte meg til betjent Stevens og hans moderne riddere. Eller åpne bakeri.
Der du er, er det eneste stedet jeg ønsker å være.
Jeg kan ikke fatte at du kom tilbake.
-Jeg fant Sherwyn. -Hei, Sherwyn.
-Vil du bli med på en ridetur? -Gjerne!
Ok.
Julekjærester.
Vakkert! God jul!
Så romantisk.
25. DESEMBER 1334
Huzzah! Jeg går i gang med søkenen.
Kom.
Lord Seamus åpner døren.
Du er virkelig en kjekk ung ridder.
Vil du hjelpe en skjønnhet som meg selv?
Bli med meg.
-Et øyeblikk. -Greit.
Sir Geoffrey Alexander Edward Lyons til din tjeneste.
Tekst: Marie Wisur Lofthus