‎Ar trebui să știți câteva lucruri, ‎înainte de a începe.
‎În primul rând, suntem persoane adevărate.
‎La fel ca voi.
‎În al doilea rând, noi n-am scris nimic ‎din toate astea.
‎Sincer să fiu, am fi preferat
‎ca totul să fi rămas secret.
‎Dar nu am avut niciun cuvânt de spus.
‎Ne-am trezit într-o bună zi ‎și totul s-a schimbat.
‎S-a scris și vorbit despre noi peste tot.
‎Televiziune, ziare, internet.
‎Iar acum este rândul nostru ‎să spunem câteva lucruri.
‎Considerați-le povești nemuritoare, ‎care chiar au avut loc.
‎Nu vă faceți griji, ‎aceste povești nu sunt doar despre noi.
‎Sunt și despre voi.
‎Cum e posibil așa ceva?
‎Pentru că toate aceste povești ‎au ca subiect banii.
‎Conceptul banilor.
‎Necesitatea banilor.
‎Viața secretă a banilor.
‎Înaintea banilor, ‎exista doar sistemul trocului.
‎Încercai să oferi ce aveai sau ce știai ‎să faci pentru ce aveai nevoie.
‎Ai banane, dar ai nevoie de o vacă.
‎Eu am o vacă, dar nu-mi plac bananele.
‎După cum vă puteți imagina, ‎acest sistem avea limitările lui.
‎Bananele se înnegresc, ‎iar vacile mai pleacă aiurea pe câmp.
‎Așa că era necesar un mijloc ‎de schimb acceptat de toată lumea.
‎Ce este un mijloc de schimb?
‎Poate fi o pepită de aur
‎sau alte metale strălucitoare, ‎care se găsesc rar în natură.
‎Dar poate fi și o bucată de hârtie
‎inscripționată cu diverse cuvinte ‎sau cu portrete de oameni influenți.
‎Iar acele cuvinte
‎sunt aranjate astfel încât să fie ‎o promisiune a valorii.
‎Bucățile de hârtie care nu pot fi nici ‎decojite și mâncate, nici mulse de lapte,
‎sunt ceea ce noi numim acum „bani”.
‎Iar ele au dat naștere multor altor bucăți ‎de hârtie cu mai multe cuvinte pe ele.
‎Iar unele dintre acele cuvinte ‎spuneau povestea creditului.
‎Nu pierdeți firul! E important.
‎Creditul e o invenție ‎cu ajutorul căreia nu trebuie să mai cari
‎milioane de banane sau bucăți de hârtie.
‎Iar acum aveți ceva invizibil, creditul,
‎în locul unui lucru palpabil, vaca.
‎Creditul spune că, dacă nu ai ‎toate bananele necesare
‎pentru ce-ți dorești, ‎poți împrumuta alte banane. Din viitor.
‎Așadar, în limbajul banilor, ‎creditul reprezintă timpul viitor.
‎Apropo de viitor!
‎Lucrurile s-au mai complicat puțin.
‎De fapt, s-au complicat extrem de mult.
‎Acum există mai mulți bani ca niciodată.
‎Și banii au mai multe nume ca niciodată.
‎Mărfuri, împrumuturi, acțiuni,
‎obligațiuni, fonduri ‎și fonduri de fonduri.
‎Contracte futures, capitaluri, ‎derivate, creanțe securizate,
‎tranzacționări în marjă.
‎Instrumente financiare!
‎Cuvinte.
‎Invizibile.
‎Abstracte.
‎Foarte diferite de vaci.
‎STATELE UNITE ALE AMERICII ‎UN DOLAR
‎AVEM CREDINȚĂ ÎN DUMNEZEU
‎SECRETUL 1: ‎CEI BLÂNZI N-AU NICIO ȘANSĂ
‎S-a crăpat de ziuă.
‎Neața.
‎- Haide! ‎- Cât e ceasul?
‎E timpul.
‎Ți-ai luat toate...
‎Da.
‎- Nici nu m-ai lăsat să termin. ‎- Le-am luat pe toate.
‎- Mare mincinos mai ești. ‎- Ba nu.
‎Nu vor sta după noi, Joe.
‎Da, bine.
‎- Așa că... ‎- Nu mă descurc cu șireturile.
‎- Ți-e frig? Îți dau vesta mea. ‎- Nu.
‎- Se va încălzi afară. ‎- Încă n-au plecat.
‎- Am ajuns la timp. ‎- Ce bine!
‎Am ajuns.
‎Dacă au întrebat de noi,
‎- ...sigur ne-au păstrat locuri. ‎- Da.
‎- Așa crezi și tu? ‎- Da.
‎- Uite-i! ‎- Poate dăm la pește.
‎Ce-am putea prinde?
‎- Uite-o pe Barb! Bună! ‎- Cizme vechi.
‎- Îmi cer scuze. ‎- Nu-i nimic, nu e coadă mare.
‎Știi cum e să-l scot din casă.
‎Da.
‎Bravo, mă bucur. Eu uitasem.
‎Să-i lăsăm pe ei întâi?
‎Ai grijă aici, e mai dificil.
‎Da, e alunecos, știu.
‎- Așa. ‎- Mulțumesc!
‎Dragule?
‎Uite locuri aici!
‎- Avem chiar și spațiu pentru picioare. ‎- Da.
‎Excelent.
‎Bună ziua, stimați călători.
‎Sunt Richard Paris,
‎căpitanul dvs. în această călătorie ‎pe istoricul lac George.
‎Avem parte de-o zi de toamnă superbă, ‎relaxați-vă și bucurați-vă de peisaj!
‎Locuri de lux?
‎Nu.
‎Știați că, pe vremuri, exista un acronim ‎pentru locurile bune?
‎- Tu știi, Barb? ‎- Habar n-am, El.
‎E genul de întrebare ‎din integramele tale
‎sau întrebare de cultură generală?
‎Hai, spune-i!
‎Acronimul pentru locurile bune ‎de pe vas era „SODA”,
‎pentru că, în timpul călătoriei ‎din Anglia spre Africa,
‎era mai bine să stai pe partea stângă ‎a vaporului, ca să vezi uscatul.
‎Iar la întoarcere, era mai bine ‎să stai pe dreapta,
‎ca să nu te zgâiești în gol toată ziua.
‎Stânga. Oceanul. Dreapta. Acasă.
‎S.O.D.A. E un acronim.
‎Da.
‎Voi chiar aveți tot felul de cunoștințe.
‎Dar nu te zgâiai în gol.
‎Dacă aveai ochi, te uitai la ceva.
‎Poate la nori sau la balene. Ceva, orice.
‎Poate.
‎Pe partea dreaptă,
‎la doar câțiva metri sub apă, ‎se află flota scufundată din 1758.
‎Soldații britanici cantonați aici ‎au scufundat peste 260 de vase,
‎pentru a nu fi capturate de francezi.
‎Dle căpitan?
‎Căcat, de unde-a apărut?
‎Ellen și Joe și-au făcut luna de miere ‎la Cascada Niagara,
‎iar acum voiau să o reviziteze, ‎când Joe și-a pierdut viața.
‎Bunul lui prieten, Norm Sidley, mi-a spus ‎că Joe avea un pandantiv cu rubin
‎în buzunar, pentru Ellen,
‎pentru că aniversarea a 40 de ani ‎de la căsătorie este Nunta de rubin.
‎O nestemată de o rară frumusețe.
‎Iar Joe Martin era la fel de rar.
‎Ceea ce odată erau bărbați obișnuiți, ‎acum au ajuns să fie o raritate.
‎Bărbați care își iubesc soțiile ‎fără încetare.
‎Bărbați care sunt mereu ‎alături de copiii lor.
‎Bărbați care-și plătesc taxele ‎și deszăpezesc aleea vecinului.
‎Bărbați care conduc sub limita legală, ‎chiar dacă nu-i vede nimeni.
‎Aceasta este a 14-a înmormântare ‎din cele 21
‎care ne-au lovit comunitatea.
‎Și fiecare ne adâncește ‎durerea pricinuită de pierderea noastră.
‎Și... acum ce se întâmplă? ‎Ce facem mai departe?
‎Shoreline Cruises, ‎ca mai toate agențiile de voiaj,
‎are asigurare în caz de accident.
‎Așa că au trimis dosarul pentru daune ‎către asigurator.
‎Așadar, i-au înecat pe Joe ‎și pe alți 20 de oameni nevinovați,
‎iar acum ei primesc asigurarea?
‎Gwen Musgrave spune că încă îi poate simți ‎mâna lui Bucky Mecklenberg pe picior,
‎trăgând-o și încercând să ajungă ‎la suprafață, ca să respire.
‎Încă simte asta, în mijlocul nopții, ‎din senin.
‎Mâna unui om care se îneacă, ‎agățându-i-se de picior.
‎Ce fel de compensație ‎există pentru așa ceva?
‎Shoreline a cumpărat polița ‎de la o companie de asigurări,
‎apoi a reasigurat-o la o altă companie.
‎Dar aștept o ofertă de câteva milioane ‎de dolari pentru o înțelegere amiabilă.
‎Uite ce spun ei!
‎- Cine? ‎- United.
‎Credeam că aveam asigurarea ‎la compania Monarch.
‎Așa era.
‎Acolo aveam. AGDP, de fapt.
‎Ce e asta?
‎Asociația Generală a Deținătorilor ‎de Proprietăți. Ei au asigurat localul.
‎Și tot ei au asigurat vasul.
‎Și Monarch ce mai e?
‎AGDP s-a transformat în Monarch.
‎Dar acum, individul ăsta, Purser,
‎spune că și Monarch are asigurare, ‎la o companie pe nume United.
‎Așadar, United a preluat polița ‎de la Monarch.
‎Adică United va plăti despăgubirile.
‎Tocmai asta e problema. ‎Scrisoarea asta spune:
‎„Banii acumulați în contul asigurării dvs.
‎sunt absolut insuficienți, în cazul ‎în care un vas ar avea un accident
‎în timpul unei croaziere pe lac, ‎unde polița nu are acoperire.
‎Vă recomandăm să reconsiderați ‎oferta noastră
‎pentru asigurare marină ‎pentru întreaga flotă.
‎Suntem conștienți ‎că sunteți un cunoscător al lacului
‎și că nu ați avut parte de accidente, ‎dar asta este recomandarea noastră.”
‎N-are acoperire? Cine-a zis?
‎Purser de la Monarch.
‎Dar ai zis că Monarch e United acum.
‎Așa e.
‎Iar Monarch spune că polița ‎a expirat înainte de accident,
‎așa că United scapă basma curată.
‎Doamne...
‎Ai lăsat-o să expire?
‎Nu...
‎Suntem expuși personal?
‎Nu e adevărat, Rich.
‎NEVIS, INDIILE DE VEST
‎Răspunzi?
‎Ce regiune are prefix 518?
‎Europa?
‎Nu e Europa, acolo au numere diferite.
‎Dacă răspunzi, poți să întrebi.
‎Nu le-ai semnat pe astea, Irvin.
‎Trebuiau trimise înapoi la Mossack Fonseca ‎acum câteva zile.
‎RDPS Trading, TEP Consulting, ‎Wilkinson Systems Limited.
‎Trebuie să semnezi peste tot ‎unde scrie „director”.
‎Trebuie să le trimit în Panama ‎până la finalul zilei.
‎Irvin!
‎Faci 15 dolari pe semnătură, dragule.
‎A sunat Christopher Purser de la Houston,
‎a spus că e o problemă ‎cu contractul dintre Monarch și United.
‎Ce fel de problemă?
‎Un vas s-a scufundat în New York.
‎Au murit 21 de oameni. ‎Vrea să știe ce să facă.
‎Vrei să-l sun?
‎Mă numesc Matthew Quirk, ‎îl caut pe dl Boncamper.
‎Avocatul meu spune că sunteți director ‎nominal la Compania de Reasigurări United.
‎Am depus o cerere de despăgubire ‎din partea Shoreline Cruises
‎și aș vrea să vorbim cât mai curând.
‎Numărul meu este 518...
‎Căcat!
‎Am vești proaste.
‎O serie de întâmplări nefericite.
‎Dl Purser, care ne-a vândut polița ‎în Houston,
‎se află sub investigația
‎unei organizații ‎de supraveghere financiară din Texas.
‎Nu mai poate vinde polițe.
‎Niciodată. Fiscul a intrat pe fir.
‎Au găsit cereri de despăgubire din partea ‎unor săli de sport și cămine de bătrâni.
‎Nu suntem singurii.
‎Mi-au spus: „Treci la rând!”
‎Încercam să scad din cheltuieli, Rich.
‎Cei de la Monarch erau mult mai ieftini.
‎Atunci extindeam restaurantul ‎și cumpăram al doilea vas.
‎Matty, vor veni după noi, nu-i așa?
‎Nu mai dorm noaptea.
‎Am vise cu oamenii aceia.
‎Chipuri plutind pe valuri, ‎trupuri aduse de apă pe plajă.
‎Plaja din fața casei mele.
‎Poate ajungem la o înțelegere.
‎Bineînțeles că asta vrem.
‎Stăm ca ghioceii acum, Rich.
‎Stăm ca ghioceii și sperăm ‎să ajungem la o înțelegere.
‎SECRETUL 2: ‎PARAVANE PESTE TOT
‎Ce ziceți?
‎Da, știu, e automată.
‎- Uneori mă pierd. Bine... ‎- Pe aici?
‎...tocmai la capăt.
‎Apoi dreapta, spre lift.
‎Bravo!
‎- Te prind! ‎- Ba nu!
‎- Mamă, e fantastic. ‎- Știu.
‎Crezi că tatălui tău i-ar fi plăcut?
‎La nebunie, mamă.
‎- Haide! ‎- Nu!
‎Așa cred și eu. Copii!
‎Veniți aici! Ia uitați-vă afară!
‎- Vezi Turnul Eiffel? ‎- Poftim?
‎- Îl vezi? ‎- Da.
‎Ca la Paris, în Franța.
‎- Stai! ‎- Vezi?
‎Kaylen, uite!
‎E iluminat toată noaptea. ‎E foarte frumos, dar mai e ceva.
‎Vedeți palmierul de acolo?
‎- Da, văd. ‎- Da.
‎Acum mulți ani, acolo era un bărbat ‎care îți scria numele pe un bob de orez.
‎- Poftim? ‎- Pentru 25 de cenți.
‎- Ce chilipir! ‎- Știu.
‎Și la acea intersecție l-am întâlnit ‎pe bunicul vostru.
‎Era aici la un eveniment despre pneuri,
‎iar eu eram la petrecerea burlăcițelor, ‎prietena mea se căsătorea.
‎Iar el m-a dus să o văd ‎pe Diana Ross la Caesars.
‎Cum o fi făcut rost de bilete?
‎De fapt, mi-a zis mai târziu ‎că i le-a furat șefului din servietă.
‎Ceea ce e urât.
‎Dar mi-a spus că o cunoaște. Din Detroit.
‎Îi vindea pneuri.
‎Ea fiind membra trupei The Supremes. ‎Nu prea cred.
‎În fine, ea a urcat pe scenă, ‎iar el a zis:
‎„Cea mai frumoasă femeie ‎pe care am văzut-o vreodată.”
‎Apoi s-a aplecat spre mine și mi-a zis: ‎„Cu excepția ta.”
‎Glumea?
‎„Glumea?”
‎Trebuia să mă întorc în Sacramento, ‎cu Connie, dar nu m-am întors.
‎Am rămas tot weekendul. ‎Era Ziua Muncii, cu weekend prelungit.
‎Am fost la Teletonul Jerry Lewis ‎pentru Distrofie Musculară,
‎chiar pe platou.
‎Apoi am băut Mai Tai după Mai Tai.
‎Ce e Mai Tai?
‎E un medicament hawaiian ‎pentru fertilitate.
‎Mamă...
‎Mama voastră a fost concepută ‎sub o umbrelă de hârtie,
‎când eram pe plus 68 de dolari la sloturi.
‎Copii, puneți-vă costumele de baie!
‎- E o piscină pe acoperiș. ‎- Serios?
‎- Da. ‎- Doamne...
‎- Piscină, păzea! ‎- Piscină, păzea!
‎- Dnă Martin? ‎- Da?
‎- Bună, Hannah! ‎- Bună ziua!
‎Ea e fiica mea, Melanie.
‎- Ai primit mesajul meu? ‎- Și nepoții...
‎- Poftim? ‎- Ți-am lăsat un mesaj.
‎Am fost ocupată cu vânzarea lucrurilor, ‎împachetarea și...
‎Nici nu cred că știe cum să le asculte.
‎Am stat la ea, în Denver...
‎Stai! Copii, veniți încoace! ‎Vreau să cunoașteți pe cineva.
‎- El este... ‎- Bună ziua!
‎...Kaylen! Iar ea e Thalia.
‎Bună!
‎E o înotătoare excelentă ‎la stilul fluture.
‎Olimpică, poate.
‎Ai costumul de baie sub tricou, nu-i așa?
‎Ridică-mă!
‎Dacă se poate... ‎aș vrea să discutăm puțin.
‎- Putem merge... ‎- Desigur.
‎Mergem la piscină curând.
‎- Haideți! ‎- Vreau la piscină.
‎- Să ne jucăm de-a spionii. ‎- Și eu.
‎- Ce vedeți acolo jos? ‎- Văd ceva albastru.
‎Această unitate a fost vândută.
‎- Poftim? ‎- Dar nu ție.
‎Păi.. nu pot să...
‎Care e termenul? Contraofertă? ‎Nu pot face o contraofertă?
‎Au plătit de două ori prețul cerut. ‎Cu bani gheață.
‎Și au cumpărat trei apartamente, ‎pe care vor să le unească.
‎Iar cu mine ce se întâmplă?
‎Am un superb apartament Bristol ‎cu un dormitor.
‎Are marmură italiană peste tot.
‎- Nu vreau marmură. ‎- Ți-l pot arăta acum.
‎Nu-mi pasă. Vreau să mă uit afară ‎și să-l văd pe Joe.
‎- Joe? ‎- Vreau să mă uit la intersecția noastră.
‎Bine. Nu mai am nimic ‎cu vedere în acea direcție,
‎dar am un apartament Hennessey ‎cu trei dormitoare, cu vedere spre nord.
‎- E superb. ‎- Nu.
‎Ți-l pot arăta, vrei?
‎- Nu vreau spre nord. ‎- E minunat.
‎Mă cac pe el de nord. Nu!
‎Plătesc avansul ‎cu banii din despăgubirea pentru accident.
‎Vreau să mă uit acolo jos ‎și să-l văd zâmbindu-mi
‎și ținând în mână două bilete.
‎Pe cine?
‎Două bilete ‎pentru ce avea să fie întreaga mea viață.
‎În Detroit, îl văd zbâtându-se ‎printre frunze moarte, într-un lac.
‎Acești oameni, oricine ar fi ei, ‎dacă ar ști...
‎Aș putea să le explic.
‎- Nu pot să-ți spun... ‎- Sunt multe alte
‎- ...locuri excelente aici. ‎- ...este ilegal.
‎Poate poți discuta cu avocatul lor.
‎Da, le pot scrie o scrisoare.
‎În felul ăsta, ‎nu le-aș încălca viața privată.
‎- Nu-ți pot spune numele lor. ‎- Doar ca să vorbesc cu ei.
‎- De ce? ‎- Confidențialitate.
‎Bani gheață. Cine plătește cu bani gheață?
‎Rușii.
‎Nu mergem să înotăm?
‎Mamă, ce s-a întâmplat?
‎Ce a spus?
‎- Te simți bine, bunico? ‎- Ce e?
‎- Da. ‎- Sigur?
‎Bunico.
‎Pot să mă duc la piscină?
‎Stați puțin!
‎Mă bucur să te revăd.
‎Coborâți, ne întâlnim în hol.
‎Tocmai am citit e-mailul tău, ‎cu documentele anexate.
‎Ai mai lucrat cu companii offshore ‎până acum?
‎Bineînțeles.
‎Am procedat la fel și în New York, ‎când am cumpărat.
‎E avantajos pentru taxe și alte lucruri.
‎- Incredibil! ‎- Așa da!
‎E fantastic, Hannah.
‎- Incredibil! ‎- Toate trei sunt în așteptare.
‎Cum funcționează lumea ‎companiilor offshore?
‎Cum ai ști dacă ți-ar folosi așa ceva?
‎În primul rând, ‎întreabă-te dacă ești bogat!
‎Pe Pământ există peste două mii ‎de miliardari în dolari.
‎Poate că ești unul dintre ei. ‎Sau poate că ești doar unul
‎dintre cei 15 milioane ‎de milionari din lume.
‎Poate că ai îmbătrânit și a venit ‎vremea să te gândești la moștenire.
‎Sau poate că ești tânăr și construiești ‎un imperiu, precum prietenii noștri.
‎Ambițiile tale te conduc spre un loc ‎care se ocupă de bani.
‎De exemplu, o bancă. Una mare.
‎Din Europa, probabil.
‎Și te vei găsi stând la aceeași masă ‎cu un administrator de patrimoniu,
‎un consultant financiar, un bancher.
‎Îți descrii temerile: impozit pe venit, ‎taxe statale,
‎impozit pe moștenire, ‎impozit pe câștigurile de capital.
‎Consultantul îți înțelege îngrijorările ‎și propune crearea unei companii offshore,
‎unde bunurile tale vor fi ferite ‎de priviri indiscrete.
‎Aici intervenim noi.
‎Noi îți punem la dispoziție ‎o companie paravan, care deține bunurile.
‎Numele tău nu apare nicăieri, ‎chiar dacă e compania ta.
‎Ai amețit? ‎Îi dăm acestei entități un nume.
‎„New Century Enterprises”, poate.
‎N-ai nevoie de birouri. ‎N-ai nevoie de angajați.
‎Există doar pe hârtie.
‎Ce face această companie? ‎Ce bunuri și servicii oferă?
‎Intimitate.
‎Nu e nimic mai mult decât o adresă ‎de e-mail și o căsuță poștală într-o țară
‎unde legile sunt permisive ‎cu scopurile tale financiare.
‎Unde poți găsi o astfel de țară?
‎De obicei, în mijlocul oceanului.
‎Poate Insulele Seychelles, Cipru, ‎Tortola sau...
‎Știu că nu este ce așteptai.
‎Nu mă așteptam la nimic ‎din ce se întâmplă.
‎Acceptă banii, El!
‎Semnează exonerarea!
‎Joe a avut grijă de tine ‎cu asigurarea de viață.
‎Cu asta și cu înțelegerea...
‎Fă o călătorie!
‎Mai scapă de iarna asta. Du-te undeva ‎unde ți-ai dorit mereu să ajungi!
‎Nenorocita aia de companie de asigurări ‎este problema.
‎Nu înțeleg cum poate fi exonerată ‎de orice obligație.
‎Compania de Reasigurări United din Nevis.
‎Scapă basma curată.
‎Unde Dumnezeu e Nevis?
‎Nu știu. Contează?
‎COMPANIA DE REASIGURĂRI UNITED
‎Unde e Boncamper?
‎- Doamnă, nu puteți... Doamne! ‎- Unde e? Îl caut!
‎Unde e Boncamper?
‎Unde e?
‎Doamnelor și domnilor, ‎bun venit la Nevis!
‎Ora locală este 14:45.
‎Nu există nici Asociația Generală ‎a Deținătorilor de Proprietăți,
‎nici Monarch.
‎N-au existat niciodată.
‎Cum e posibil?
‎Purser a antedatat scrisoarea ‎ca să pară trimisă înainte de accident
‎și să nu fie bun de plată.
‎Dar United?
‎- Au spus că United a reasigurat Monarch. ‎- Nici United.
‎E o escrocherie care trece prin Houston, ‎Indiile de Vest, Panama, bănci
‎și cine mai știe unde.
‎Pare o încălcare a Titlului 18, ‎cod 1343 sau 1349 din Codul Penal.
‎Îmi cer scuze, 1340 și ce?
‎Fraudă.
‎N-am făcut decât să încerc ‎să scad din cheltuieli.
‎Am încercat să cumpăr mai ieftin ‎ce-mi trebuia.
‎Și am avut încredere în cineva...
‎din Houston.
‎Boncamper e real?
‎Da.
‎Da, Boncamper există.
‎- Pentru cât timp, de data asta? ‎- Nu sunt sigur.
‎Trei zile. Poate cinci.
‎Vin clienți din Europa.
‎Pot să vin și eu?
‎Nu e o vacanță, Rich.
‎Dacă vii și tu, irosesc ‎toți banii pe care-i fac pe biletul tău.
‎Tată, putem să mergem la universitate.
‎Crezi că-mi permit Universitatea Miami?
‎Mergi acolo lunar, nu-i așa?
‎De ce nu cumpărăm un apartament?
‎Taxele școlare la stat ‎nu-s chiar atât de mari.
‎Te pricepi la legi?
‎Eu mă pricep.
‎Știu toate legile privind rezidența. ‎Cu asta se ocupă contabilii.
‎Legi, taxe și tranzacții bancare.
‎Tu ce știi?
‎Mărci de bascheți?
‎Vrea să vadă lumea
‎și să învețe ce faci.
‎Poate că, într-o zi, ar putea ‎să lucreze cu tine.
‎Ia-l cu tine ca să te vadă ‎cum muncești, Irvin!
‎Fiți amabil, domnule, mă puteți ajuta?
‎Caut adresa cu numărul 556 ‎de pe Strada Principală.
‎E adresa oficiului poștal de aici.
‎Nu, eu caut ‎Compania de Reasigurări United,
‎care e la numărul 556, ‎pe Strada Principală.
‎- United, ați spus? ‎- Da.
‎Cred că ați scris adresa greșit.
‎Ba nu. Compania de Reasigurări United.
‎Reasigură croaziere ‎și alte lucruri, bineînțeles.
‎Îl caut pe un domn pe nume Boncamper.
‎Nu îl cunosc.
‎AEROPORTUL INTERNAȚIONAL MIAMI
‎Tati!
‎Dle Boncamper?
‎Da.
‎Director al Companiei de Reasigurări ‎United din Nevis?
‎Ai grijă de surorile tale. Scuzați-mă!
‎Doamnă, îndepărtați-vă, vă rog!
‎Sunt soția lui, ce naiba! Lăsați-mă!
‎- Irvin. ‎- Vincelle Boncamper?
‎Edith.
‎Cine dracu' e Vincelle? ‎Voi nici nu știți cine e.
‎Irvin?
‎Da. Edith?
‎Putem vorbi între patru ochi?
‎Această femeie este Vincelle Boncamper.
‎- Cealaltă soție a soțului tău. ‎- Poftim?
‎Dl Boncamper mai are o familie în Nevis.
‎Labagiule!
‎Ia-ți mâinile de pe mine! Ești mort!
‎Veniți, copii!
‎Să-l ducem de aici.
‎Draga mea!
‎Ultimul apel de îmbarcare pentru cursa ‎American 1307 la Lima,
‎la poarta J-5.
‎Mă scuzați, dle Mossack?
‎Da?
‎Cunoașteți numele Malchus Irvin Boncamper?
‎Nu sunt sigur.
‎E nume adevărat?
‎Da, domnule, foarte adevărat.
‎De unde ar trebui să-l știu?
‎E din Nevis.
‎E o insulă încântătoare.
‎A fost arestat ‎pe Aeroportul Internațional Miami.
‎Cred că va ajunge la închisoare.
‎Înțeleg.
‎Atunci spune-mi cât de bine ‎îl cunoaștem pe dl Boncamper!
‎E directorul a 46 de companii ‎Mossack Fonseca.
‎Birourile din Praga l-au folosit intens.
‎Va trebui să schimbăm asta.
‎Să schimbăm asta acum?
‎Nu ne putem întoarce în timp. ‎E în registrele contabile.
‎Unii oameni sunt de părere că timpul ‎nu e decât o iluzie.
‎Și că toate momentele sunt unul.
‎Dacă am face asta, ‎cred că ar fi rău pentru noi.
‎Rău?
‎E un cuvânt atât de mare, ‎cu toate că e atât de mic.
‎Ce ai făcut?
‎Am fost la Arhivele Districtului Clark ‎pentru a află numele cumpărătorului.
‎- Da? ‎- Da.
‎Și am aflat că e o companie.
‎New Century Enterprises din Panama.
‎Parcă spuneai că erau ruși înstăriți.
‎- Așa mi-a spus Hannah. ‎- Cine-i Hannah?
‎Agenta cu rochii mulate.
‎În fine. Am căutat informații ‎despre New Century Enterprises
‎și se pare că e controlată ‎de o chestie numită trust.
‎Un trust este un aranjament fiduciar, ‎cu care un terț...
‎- Știu ce e. ‎- Bine.
‎Director la New Century și la acest trust ‎este o femeie.
‎O femeie pe nume Mia Beltran.
‎Bine. Ar trebui să-mi sune cunoscut?
‎E foarte influentă, evident.
‎Este directoarea a numeroase companii.
‎Toate companiile ei sunt înființate ‎de aceeași firmă de avocatură din Panama.
‎Mossack Fonseca.
‎MIA BELTRAN, DIRECTOR
‎Conform bazei de date, ‎tu ești directoarea
‎New Century Enterprises?
‎Da, domnule.
‎Firma a cumpărat mai multe proprietăți ‎în Las Vegas.
‎Documentele astea trebuie semnate imediat.
‎Moussaka Fusaka?
‎Ah, stai.
‎E noul portar canadian ‎al echipei Red Wings?
‎Nu e o persoană, ci o firmă de avocatură.
‎Din Panama.
‎Au chiar și un motto: „Administrarea ‎averii tale, așa cum meriți.”
‎Am citit asta.
‎Și de ce i-ar interesa asta pe cititori?
‎Din ce am reușit să înțeleg, ‎ei înființează companii.
‎Dar nu companii reale, cum ar fi ‎un hotel sau un magazin de bricolaj.
‎Înființează așa-numite „paravane” ‎și tocmai asta vând.
‎Nu paravane adevărate.
‎Îmi pare rău, nu înțeleg.
‎Când are loc un accident, ‎precum cel în care au murit Joe și Barb,
‎nu există nimeni care să răspundă.
‎Nu există nimeni pe care să putem întreba ‎ce se întâmplă mai departe.
‎Sunt doar paravane.
‎Înțelegi? Sunt doar paravane, atâta tot.
‎Asta e știrea? Paravane?
‎Nu, știrea e că cineva a murit!
‎Iar altcineva face bani din asta, ‎probabil mulți oameni.
‎Nu-i așa?
‎De asta am venit la voi. ‎Cineva trebuie să spună ce se întâmplă.
‎Noi preferăm să ne concentrăm ‎pe știri locale.
‎Unde ați spus că are sediul această firmă?
‎Panama.
‎Ca numele pălăriei.
‎Mai reparați dracului drumurile, ‎futu-i mă-sa!
‎Trebuie reparate drumurile sau autobuzul?
‎Ambele.
‎Se pare că nu mai putem înainta.
‎Puteți coborî.
‎Haideți!
‎Era directoarea a 25.000 de companii.
‎- Mia Beltran. ‎- Doamne!
‎Ne trebuie 25.000 de formulare ‎pentru schimbarea directorului firmelor.
‎Mossack Fonseca. Cu ce vă pot ajuta?
‎Bună ziua!
‎Aș vrea să vorbesc cu dl Mossack, vă rog!
‎În spaniolă.
‎Acum e într-o ședință, ‎nu poate primi apeluri.
‎- E într-o ședință. ‎- Întreabă de celălalt!
‎Pot vorbi cu dl Fonseca, vă rog?
‎E la aceeași ședință. ‎Pot să transmit un mesaj.
‎Sunt Ellen Martin.
‎Sunt văduva lui Joe Martin.
‎Nu știu ce fel de companie e asta,
‎cu toate aceste ședințe...
‎Un moment.
‎Bine, iată mesajul.
‎- Felicitări, Elena! ‎- Poftim?
‎Ai fost promovată.
‎Ce?
‎Dumnezeule! Îmi cer scuze, ‎trebuie să plec.
‎Alo?
‎- Ți-am zis. ‎- Ce?
‎- Mi-au închis în nas. ‎- Alo?
‎Îți închid apelul în nas.
‎Hai să mai încercăm!
‎Iată câteva formulare.
‎Semnează-ți numele ‎pe linia punctată! Bine?
‎- Pe toate? ‎- Da.
‎Dar nu știu ce semnez.
‎Nu sunt decât formulare.
‎Semnează pe fiecare!
‎Bine.
‎- Mulțumesc! ‎- Bine.
‎REPUBLICA PANAMA
‎SECRETUL 3: ‎SPUNE UNUI PRIETEN
‎Așadar, cum am ajuns tocmai în Panama?
‎Nu par a fi latin,
‎spre deosebire de partenerul meu, Ramon.
‎Ca mulți germani, tatăl meu, Erhard,
‎s-a mutat aici ‎după Al Doilea Război Mondial.
‎Poate vă întrebați de ce.
‎Tata m-a învățat ‎valoarea confidențialității
‎încă de mic copil.
‎Am fost un elev bun.
‎Am fost la școala de drept, ‎am avut o slujbă într-o firmă mare.
‎Am excelat.
‎Dar, foarte repede, m-am simțit ‎ca restul oilor.
‎În fiecare zi, ‎mă duceam cuminte la serviciu.
‎Dar nu-mi lăsam amprenta în jur.
‎Așa că mi-am înființat propria firmă.
‎Într-o zi, am întâlnit ‎un avocat remarcabil,
‎care renunțase recent la un post la ONU.
‎Duhul Domnului Dumnezeu ‎este peste Mine,
‎căci Domnul M-a uns ‎să aduc vești bune celor blânzi.
‎M-a trimis să-i vindec ‎pe cei cu inima zdrobită,
‎să vestesc robilor eliberarea,
‎iar celor captivi, izbăvirea.
‎Isaia 61:1.
‎Părintele Hector Gallego ‎mi-a zis asta când aveam 16 ani.
‎Catolicii au denumit-o ‎teologia eliberării.
‎Cei blânzi.
‎Ei trebuiau să moștenească Pământul.
‎Dar nu mi se pare că e așa.
‎Părintele Gallego a fost răpit ‎și ucis de armată,
‎pentru că a provocat probleme în Panama.
‎S-a dus.
‎Dar cei blânzi sunt încă aici.
‎Așa că m-am dus la școala de drept.
‎M-am gândit că poate cei blânzi ‎au nevoie de un avocat bun.
‎Iar în 1972 am obținut un post ‎la Organizația Națiunilor Unite.
‎Voiam să salvez lumea.
‎Dar se pare că e foarte greu ‎să salvezi lumea.
‎Ore peste program, salariu mic ‎și poate că lumea nu se vrea salvată.
‎În fiecare dintre noi ‎există haite de lupi
‎și turme de oi, care ne aleargă ‎înnebunite prin gânduri.
‎Vrem să fim cinstiți, ‎dar vrem și să câștigăm.
‎Vrem să fim virtuoși, ‎dar vrem și să avem succes.
‎Ducem o adevărată luptă.
‎La un moment dat, decizi ‎că e mai ușor să te salvezi pe tine.
‎Așa că am devenit avocatul ‎celor nu-foarte-blânzi.
‎Cam atunci l-am întâlnit ‎pe Jurgen Mossack.
‎Începând de jos,
‎Mossack Fonseca a ajuns să aibă birouri ‎în peste 50 de țări,
‎oferind servicii pentru peste 240.000 ‎de companii offshore,
‎fundații și trusturi.
‎Toate situate în locuri ‎precum Insulele Virgine Britanice,
‎Bahamas, Cipru, Samoa, Niue, Nevada.
‎Locuri care n-au fost binecuvântate ‎cu resurse naturale sau cu industrie.
‎Dar ce fac toate aceste companii?
‎De cele mai multe ori, nici noi nu știm.
‎Scuzați-mă, dle Mossack?
‎Da?
‎Există o companie înființată ‎în Costa Rica.
‎Recunoașteți numele?
‎Deține un număr de lichidități ‎și de proprietăți imobiliare.
‎Și?
‎Guvernul costarican
‎vrea înapoi una dintre case ‎pentru echipa olimpică.
‎Beneficiarul real ne-a cerut asta?
‎Beneficiarul real e un cetățean mexican.
‎Am înțeles că e la închisoare.
‎Știi că Neil Diamond a scris piesa asta?
‎- Da. ‎- Serios?
‎- Da. ‎- Când?
‎Nu știu. Cândva înainte de versiunea asta.
‎Nu-mi sună a Neil Diamond.
‎Știu. Era un adevărat maestru,
‎indiferent de genul muzical.
‎Putea face orice.
‎- Neil Diamond. ‎- Da.
‎N-aș fi ghicit niciodată.
‎Vrei să plecăm?
‎Da, dar mă duc la toaletă întâi.
‎Să-i dau bacșiș?
‎- Da. ‎- Bine.
‎Îmi cer scuze, ‎amigos.‎ Caut‎ el baño?
‎Pablo Escobar e copil de țâță ‎în comparație cu omul ăsta!
‎Nu vreau să mă viziteze ‎când iese din închisoare.
‎Mai bine îl lăsăm să-și păstreze casa!
‎- Să și-o păstreze și... ‎- Păi...
‎Ce?
‎Crezi că-i cunoaștem ‎pe toți cei cărora le-am înființat firme?
‎Am menționat ‎că facem toate astea pentru bani?
‎Da.
‎Unii dintre clienți sunt criminali?
‎Capi de carteluri de droguri, proxeneți, ‎traficanți de arme,
‎nimicitorii planetei?
‎După cum am mai spus, ‎preferăm să nu știm.
‎Și, înainte ca noi să le înființăm ‎o companie,
‎un avocat i-a trimis la noi.
‎Iar înainte de asta, ‎un bancher i-a trimis la avocat.
‎Sincer să fiu, mulți dintre clienții ‎noștri sunt cetățeni model.
‎De exemplu, acest bărbat, Charles.
‎E un om de afaceri veritabil, ‎cu o familie iubitoare.
‎Fiica lui tocmai termină facultatea,
‎iar noi îl ajutăm să înființeze ‎un fond fiduciar pentru ea.
‎De ce să nu aibă la dispoziție ‎toate instrumentele financiare
‎cu care-i poate ajuta pe cei dragi lui?
‎Nici măcar nu-l bate gândul ‎să încalce legea. Nu vedem nicio problemă.
‎Singurul lucru de care Charles ‎se face vinovat
‎e că își dorește să aibă grijă ‎de soția și de fiica lui.
‎Dar nu veți găsi ‎astfel de povești în ziare.
‎SECRETUL 4: ‎MITUIREA, CURS PENTRU ÎNCEPĂTORI
‎Îți plac căștile?
‎- Poftim? ‎- Nu le scăpa în apă!
‎Nu rezistă la apă?
‎Sunt de aur.
‎Și aurul nu rezistă la apă?
‎Ce asculți?
‎O melodie.
‎Ce muzică îți place? Pune ceva!
‎Nu știi tu muzică de-asta.
‎Bună, sunt Astrid.
‎Nu pot răspunde, fiindcă mă distrez.
‎Lasă-mi un mesaj! Pa!
‎Salut, As!
‎M-am decis să chiulesc de la curs, ‎pentru că urmează să absolvim!
‎Am trecut pe la ai mei, ‎înainte să se întoarcă mama.
‎Sună-mă!
‎Pa!
‎Astrid?
‎Unu, doi, trei.
‎Ce pizda mă-sii?
‎Ai grijă!
‎Sunt sigur că ai întrebări.
‎- Simone. ‎- Colega mea de cameră?
‎N-am vrut să se întâmple.
‎Dubiosul dracului! ‎Pariez că nici mama n-a vrut.
‎Vreau să vorbesc eu cu ea, întâi.
‎E mai bine pentru toți.
‎Iar tu ești expert în ce e mai bine.
‎De ce nu accepți ‎că e mai bine să vorbesc eu cu ea întâi?
‎De ce nu te duci să stai la cămin ‎cu Astrid, ca să te cari dracului de-aici?
‎Bruno Mars e aici.
‎- Poftim? ‎- Pe bune?
‎Intrați în casă și treceți de ușile alea,
‎până în curte. Ne vedem acolo.
‎- Mulțumim! ‎- Cu plăcere.
‎Direct în curte.
‎Nu mă așteptam la asta.
‎Eu ce să mai zic?
‎- Nu-i așa? ‎- De-abia aștept să-l cunosc.
‎- Unde pleci? ‎- Înapoi în Africa.
‎Mai încet, Marcus Garvey. ‎Nu pleci nicăieri.
‎Ba da.
‎Mama ta așteaptă asta de multă vreme.
‎Serios?
‎De când așteaptă să afle ‎că-mi fuți colega de cameră?
‎Toată viața ei, precis. ‎E un vis devenit realitate.
‎- Mă întâlnesc cu ea la aeroport. ‎- Încetează!
‎Nu mai spune niciun cuvânt!
‎În acest weekend, vei absolvi ‎o universitate americană.
‎Câți alți copii din țara noastră ‎ajung să pună piciorul aici?
‎Îți petreci verile în Ibiza, ‎Croația și Monaco, nu într-o fabrică.
‎Ai o mașină de 100.000 de dolari.
‎Ai o slujbă la dispoziție în Cape Town, ‎Paris sau oriunde îți dorești.
‎Toată viața ta, până la acest moment,
‎a fost aproape perfectă.
‎Cu excepția calului ‎pe care l-am eutanasiat
‎pentru că s-a rănit ‎la traseul cu obstacole.
‎Asta înseamnă viața de adult.
‎Bun venit!
‎E plină de dezamăgiri și de negocieri.
‎Nu pot schimba trecutul.
‎Dar sunt dispus să negociez cu tine ‎în privința viitorului.
‎Ce înseamnă asta?
‎Cât?
‎Pardon?
‎Cât vrei să-ți dau ca să vii la petrecere
‎și să nu-i spui mamei tale de Astrid?
‎Faci mișto.
‎Așa crezi? Cât?
‎Mergem la petrecere, ‎nu-i spui mamei tale
‎și eu continui relația cu Astrid.
‎Am să-i cumpăr un apartament la New York.
‎Ce demență!
‎Ba nu. Așa se rezolvă problemele.
‎Și ar fi o demență ‎ca tu să nu înțelegi asta.
‎Cât?
‎Vreau un avocat.
‎Perfect. Al meu e pe drum, ‎putem vorbi amândoi cu el.
‎În primul rând, felicitări, Simone! ‎Ai absolvit facultatea.
‎Du-te-n mă-ta, Jeff.
‎Simone m-a anunțat azi ‎că vrea să mă ruineze.
‎Fiind avocatul familiei,
‎aș vrea să rezolvăm orice neînțelegeri ‎într-un mod satisfăcător pentru toți.
‎- Știu că tatăl tău are aceeași părere. ‎- Așa e.
‎Tatăl tău a înființat deja ‎un fond fiduciar pe numele tău,
‎așa că, pentru simplitate,
‎acesta ar fi un alt transfer de bunuri ‎către acel fond.
‎Un fel de cadou de absolvire.
‎Pe lângă petrecere.
‎Înțelegi ce spun?
‎Avionul mamei aterizează mai devreme.
‎Poate ar trebui s-o implic și pe ea,
‎ca să putem discuta ca o familie fericită.
‎Dețin o companie.
‎Whitecloud Enterprises.
‎Aș vrea să ți-o dăruiesc.
‎Jeff, spune-i cât valorează!
‎Whitecloud valorează ‎aproape 20 de milioane de dolari.
‎Are deschis un cont bancar la HSBC, ‎în Geneva.
‎Felicitări pentru absolvire!
‎E a ta.
‎A mea?
‎Sigur există un consiliu de administrație.
‎Whitecloud e controlată ‎prin acțiuni la purtător.
‎Ascultă, eu am diplomă ‎în Identitate Etnică.
‎Bine. Acțiunile la purtător ‎sunt bucăți de hârtie
‎care-i oferă celui care le are ‎controlul deplin asupra companiei.
‎Tu ai deține compania.
‎Banii companiei sunt ai tăi, ‎cât timp deții acțiunile.
‎Acum, e a mea.
‎- Acum, e a lui Jeff. ‎- Mulțumesc!
‎Dacă ți le dă ție, compania e a ta.
‎Așa simplu?
‎Douăzeci de milioane?
‎Nu mai trebuie semnat nimic.
‎Mă ocup eu de tot.
‎Dar nu le pierde! ‎Pune-le undeva în siguranță!
‎Le primești după petrecere ‎și după ce mama ta pleacă înapoi.
‎Cum a fost drumul, iubito?
‎Unde e invitata de onoare? ‎Mi-a trimis mesaje.
‎Da? Ceva anume?
‎Nu.
‎E în camera ei.
‎Puțin neliniștită de ziua de azi.
‎Îmi place mai mult cealaltă. Cea Versace.
‎Îți evidențiază ochii.
‎Asta evidențiază lucruri
‎care mă fac să mă întreb ‎de ce ai mers la facultate.
‎Asta îmi place mai mult.
‎Nu știu ce ar crede tatăl tău ‎despre o ținută atât de sumară
‎pe o tânără domnișoară.
‎Astrid ce vrea să poarte? ‎Are simțul modei, cred.
‎Nu știu ce poartă.
‎Vine cu un partener?
‎Tânărul pe care l-am cunoscut ‎în Saint Barts?
‎I-am uitat numele, italianul.
‎Astrid nu vine.
‎Doamne, cred că mă urăște.
‎A fost un șoc pentru ea, dar s-a rezolvat.
‎Nu vreau să-ți faci tu griji pentru nimic.
‎Așadar, încă mergem?
‎Charles, putem vorbi puțin?
‎Vin să te iau după petrecere.
‎O să-ți placă la nebunie New York-ul.
‎Voi fi gata.
‎Intră!
‎Știi ce s-a întâmplat ‎între Simone și Astrid?
‎S-a întâmplat ceva?
‎Am auzit că Astrid nu vine la petrecere.
‎Știi cum sunt fetele.
‎Poți fi mereu sigur ‎că nu poți fi sigur pe ele.
‎Făceau totul împreună, ‎mereu bot în bot, iar acum?
‎Ai vorbit cu ea?
‎Când și când, pe parcursul zilei. ‎Ție ți-a spus ceva?
‎Foarte puțin.
‎Probabil e vorba de un băiat. ‎Așa e de obicei.
‎Ai văzut curtea?
‎Arată fantastic.
‎Astrid?
‎Sunt Miranda.
‎Nu mă așteptăm să mă sunați.
‎Nu știu ce nebunii s-au întâmplat aici, ‎dar nu contează.
‎Ești parte a familiei, ‎parte din viața lui Simone,
‎iar acesta este un moment ‎care trebuie sărbătorit împreună, punct.
‎Aici vei fi primită cu multă dragoste ‎mereu, indiferent de neînțelegerile
‎care mai pot apărea. ‎Așa că te așteptăm aici.
‎Nu lăsați niciodată un bărbat ‎să vă rupă prietenia.
‎Ai o rochie pentru petrecere?
‎Nu.
‎Atunci, du-te la magazinul preferat
‎și cumpără-ți o rochie ‎care spune lumii: „Am reușit!”
‎E cadoul meu de absolvire. ‎Îți trimit o mașină.
‎Sunteți sigură că e în regulă?
‎Nu e doar în regulă, ‎ci absolut vital să fii aici.
‎Dar nu-i spune lui Simone,
‎vreau să-i ofer cadoul de-a petrece ‎cu prietena ei după absolvire.
‎Sunteți incredibilă.
‎Și, ca să fie clar, ‎nu văd asta ca pe ceva permanent.
‎Dar acum e distractiv.
‎Bine, minunat. Pa!
‎Dă-o jos, e prea indecentă.
‎- O zici tocmai tu. ‎- O zice tatăl tău.
‎Sugi pula!
‎Maturizează-te! Acum.
‎Ești o fată foarte bogată.
‎Unde-mi sunt acțiunile?
‎De-abia aștept să plec.
‎Sunt în seiful din biroul meu.
‎După petrecere, după ce plec, ‎am să-ți dau combinația.
‎Și dacă nu sunt acolo?
‎Atunci, nu sunt un om de cuvânt.
‎Iar tu îi vei spune mamei tale ‎și se va abate haosul asupra noastră.
‎Ai să-i spui vreodată?
‎Nu.
‎Am s-o protejez de ceea ce i-ar provoca ‎o mare suferință.
‎Pentru că ultima dată nu am reușit asta.
‎Poftim?
‎Are propriile acțiuni la purtător.
‎Am avut grijă de ea.
‎Mă poate părăsi, dacă vrea, ‎dar alege să stea.
‎De ce crezi că face asta?
‎Bună!
‎E cineva?
‎Nimeni?
‎Ce pizda mă-tii faci aici?
‎Ai îndrăzneala să te întorci în casa mea?
‎Târfă împuțită!
‎Ce Dumnezeu e cu tine, fată?
‎- E o curvă ordinară! ‎- Așa te-am crescut?
‎- Să-ți lovești prietenii? ‎- Spune-i!
‎Zi-i ce-ai făcut!
‎Indiferent ce a făcut, ‎nu merită să fie tratată așa!
‎Cere-ți scuze chiar acum! ‎Dacă-l chem pe tatăl tău,
‎el nu va fi la fel de înțelegător.
‎- Mamă... ‎- Vrei să-l implic?
‎Spune că-ți pare rău!
‎Nu e nevoie. Eu trebuie să-mi cer scuze.
‎Nu fi prostuță!
‎De Revelion, în Saint Barts.
‎Știam că mă urmărea ‎când m-am dezbrăcat.
‎Știam că va veni după mine în apă.
‎Italianul?
‎Charles.
‎Știam că, dacă i-aș da cheia camerei, ‎ar veni.
‎Avea piciorul strecurat într-ale mele ‎în timpul cinei.
‎Credeam că va fi distractiv,
‎nu mi-am imaginat că va exploda totul. ‎Îmi pare rău, Simone.
‎Băga-mi-aș...
‎Băga-mi-aș pula!
‎Într-adevăr, sunt acțiuni la purtător.
‎Cine le deține, are compania.
‎Mi s-a spus că valorează ‎20 de milioane de dolari.
‎Uitându-mă pe extrasele bancare ‎pe care le-ați cerut,
‎Whitecloud Enterprises valora, ‎într-adevăr, 20 de milioane de dolari.
‎Valora?
‎După cum puteți vedea,
‎de săptămâna trecută, valoarea companiei ‎este de aproape 37 de dolari.
‎Poftim?
‎Cum e posibil? E compania mea.
‎Cine a transferat banii?
‎E adevărat că dvs. dețineți ‎acțiunile la purtător
‎pentru Whitecloud Enterprises ‎din Seychelles.
‎Dar Whitecloud însăși ‎este controlată de un trust:
‎Jetstream Trust din Cipru.
‎Ce înseamnă asta?
‎Jetstream administrează Whitecloud, ‎laolaltă cu multe alte companii.
‎Dar astea?
‎Sunt acțiuni la Nimbus Holdings ‎din Seychelles.
‎Da, controlată tot de Jetstream Trust.
‎Conform extraselor bancare, ‎Nimbus valorează acum 100 de dolari.
‎Iarăși, e vorba de tranzacții recente.
‎Cum naiba poate să facă asta?
‎Unde pizda mă-sii mi-s banii?
‎Pentru informații despre activitățile ‎financiare ale tatălui dvs.,
‎va trebui să vă adresați băncii dumnealui.
‎Trebuie să ne spuneți ceva.
‎De fapt, nu sunt obligat să vă spun nimic.
‎Asta e litera legii.
‎O zi bună!
‎Îmi pare sincer rău ‎pentru neplăcerile provocate.
‎Sincer.
‎Lumea e condusă de bărbați ascunși ‎dincolo de grămezi de hârtii.
‎Să-l fut.
‎Îmi cer scuze.
‎- Îmi cer scuze. ‎- Nu-i nimic.
‎- Mulțumesc! ‎- E în regulă.
‎Fac eu curățenie.
‎Clienții noștri își doresc ceva ‎mai mult decât orice.
‎Intimitate.
‎Intimitatea și tăinuirea ‎sunt două lucruri diferite.
‎Intimitatea înseamnă ‎să încui ușa la toaletă când te ușurezi.
‎Tăinuirea, însă, înseamă să încui ușa
‎pentru că ceea ce faci în baie ‎nu e ceva ce ar face oamenii normali.
‎Și, uneori, după ce intimitatea ‎bea câteva pahare,
‎ar putea decide să petreacă noaptea ‎cu tăinuirea,
‎stârnită de curiozitate.
‎Dar unde ar putea fi împreună, ‎fără priviri indecente de după colțuri?
‎De obicei, într-o companie offshore.
‎Astfel, cine se uită prin fereastră ‎vede o cameră goală.
‎Iar fereastra și camera pot fi ‎în locuri complet diferite.
‎Fereastra poate fi ‎în Insulele Virgine Britanice,
‎iar camera în...
‎China. Ajunge până în China.
‎Mel, am citit ieri pe internet. ‎Aveau toată povestea.
‎Mamă, cred că subiectul te obsedează.
‎Sunt implicați și politicieni, ‎nu doar infractori.
‎Mituire, corupție, spălare de bani.
‎Milioane și milioane de dolari.
‎Și încearcă să ascundă totul ‎cu o companie pe nume Russell Prop...
‎Da, Russell Properties.
‎SECRETUL 5: ‎CAȚĂRĂ-TE PE CADAVRE
‎Iată încă un lucru pe care Ellen Martin ‎ni-l impută.
‎Acest bărbat, domnul Maywood, ‎urmează să facă o greșeală uriașă.
‎De fapt, toate personajele ‎din această poveste greșesc grav.
‎Dar nu Russell Properties a fost problema.
‎Problema a fost lăcomia.
‎Dumnezeu a dat o poruncă ‎împotriva lăcomiei,
‎dar asta nu i-a împiedicat pe oameni ‎s-o încalce.
‎Cu toate astea, Ellen Martin ‎crede că noi suntem de vină
‎că acest bărbat va ciocăni ‎la această ușă.
‎Preferi whisky fără gheață, așa e?
‎Într-adevăr.
‎Sper că afacerile ți-au mers ‎la fel de bine ca nouă aici.
‎Anul trecut, China a devenit ‎cel mai mare exportator al planetei,
‎întrecând Germania.
‎Și a devenit cea mai mare piață auto ‎din lume.
‎Jos pălăria!
‎An de an, suntem îngropați ‎de noi reglementări.
‎Pe când voi vă îngropați în parale.
‎Soțul meu este impresionat ‎de modul în care înțelegi mersul lumii.
‎Spune că doar cu oameni ca tine au reușit ‎britanicii să controleze China atât timp.
‎O iau ca pe un compliment.
‎Așa ar trebui. Soțul meu e un geniu.
‎Într-o zi, va avansa din poziția lui ‎în Comitetul Central
‎pentru a deveni conducătorul Chinei.
‎E timpul s-o luăm de la capăt.
‎Pentru Russell Properties ‎din Insulele Virgine.
‎Cum s-o numim pe următoarea?
‎Voi îmi dați banii, o puteți numi.
‎Înțelegerea cu Xu Ming era foarte simplă.
‎Voia o fabrică de materiale plastice ‎în Chongqing
‎și era dispus să plătească pentru asta.
‎Noi ne doream o casă pe Riviera.
‎Soțul meu l-a ajutat pe Xu cu fabrica.
‎Tu ne-ai ajutat cu casa din Franța.
‎Înțelegi complexitățile ‎unor astfel de înțelegeri,
‎aceste companii paravan, cum se numesc.
‎Sunt foarte utile.
‎Pentru oameni în poziția noastră, ‎poate fi fatal
‎să acumulezi bani încontinuu.
‎Sunt doar omul de fațadă, cum se spune.
‎Asta sunt.
‎E un mod de a nu vă murdări mâinile.
‎Există foarte mulți oameni de fațadă ‎în China.
‎Dumneata, dle Maywood, ‎ești mai mult decât atât.
‎Spiritul tău de inițiativă ‎are puterea de-a anima.
‎Chiar dacă sunteți comuniști, ‎înțelegeți foarte repede.
‎Nu mi-ați răspuns la întrebare.
‎Ce întrebare?
‎Înțelegerea continuă?
‎Sau preferi ca mita primită de la Xu ‎pentru mizeria lui de fabrică de plastice
‎să devină subiect de știri în China?
‎Nu cred că mai am de ales, nu-i așa?
‎Ne obligi să comitem o infracțiune.
‎Mă surprinde brusca atitudine virtuoasă.
‎Ai căpătat-o în ultima vacanță în Franța?
‎Nu-ți cer decât să faci iarăși ‎ce ai mai făcut deja.
‎Două sute de milioane de dolari.
‎Nu e o ocazie pe care s-o ratez, dragă.
‎Xi Jinping a transmis foarte limpede ‎că nu va mai tolera corupția.
‎Îl cunoști pe Wang Lijun, șeful poliției?
‎Încerc să cunosc cât mai puțini polițiști.
‎Dă-mi voie să-ți povestesc ceva, ‎ca să-mi înțelegi îngrijorările.
‎Adu-i oaspetelui nostru alt pahar!
‎Probabil că ai auzit
‎de așa-zisa practică spirituală ‎Falun Gong.
‎A fost declarată drept inamic al statului ‎din cauza credințelor superstițioase
‎și periclitării stabilității sociale.
‎Șeful poliției, Wang, a decis să ajute ‎la eliminarea unei astfel de amenințări.
‎A înfricoșat întreaga țară ‎cu tehnicile folosite.
‎Spunea că organele erau prelevate
‎doar după moartea deținuților.
‎Dar avea membri Falun Gong la discreție,
‎iar o inimă face 180.000 de dolari ‎pe piața liberă,
‎în funcție de grupa sanguină.
‎Corneea unei persoane tinere ‎costă 3.000 de dolari.
‎Un rinichi poate costa până la 60.000 ‎de dolari, dacă nu e prea bătrân.
‎ORGANE UMANE PENTRU TRANSPLANT
‎O poveste încântătoare. Mulțumesc!
‎Ar trebui să te întinzi puțin.
‎Sunt în regulă.
‎Așadar, înțelegerea continuă?
‎Da, continuă!
‎Vorbesc la bancă să ia legătura ‎cu Mossack Fonseca, în Panama,
‎ca să înființeze o nouă companie.
‎- În Insulele Virgine. ‎- Da.
‎Și promiți să nu ne mai ameninți ‎că ne dai în vileag?
‎De ce mi-aș da în vileag partenerii?
‎Ce să-ți aduc? O aspirină? Apă?
‎Apă.
‎Așadar, dacă suntem parteneri, ‎îmi faci o favoare?
‎Desigur.
‎Vreau să știu că nu există și altcineva ‎care mă poate ataca
‎și care ne poate demasca. ‎Altfel, voi fi mereu vulnerabilă.
‎Vreau să divorțezi.
‎Vreau să faci asta ca să-ți dovedești ‎loialitatea față de mine și de Bo Xilai.
‎Vrei să faci asta?
‎Ești dusă cu capul, ce dracu'?
‎- Să divorțez? ‎- Da.
‎Nu fac așa ceva.
‎Va trebui să ai încredere în mine.
‎Mulțumesc!
‎Mai vreau, te rog.
‎Țin minte că îți place să joci Mahjong.
‎Aș vrea să jucăm un joc ‎pentru a sărbători noua înțelegere.
‎Poate te lăsăm să dormi.
‎Apoi putem juca.
‎Mulțumesc!
‎Cât trebuie să mai așteptăm?
‎Așadar...
‎Cu ce vă pot ajuta?
‎V-am spus la telefon.
‎Acest domn, Maywood, ‎ne-a luat fiul ostatic în Londra.
‎A încercat să ne impună ‎un aranjament compromițător
‎cu diverse companii offshore.
‎Ați informat autoritățile?
‎Ar fi răspândit minciuni ‎despre mine și despre Bo.
‎N-am nicio îndoială.
‎Ar fi înrăutățit lucrurile și mai mult.
‎Așa că am făcut ce era necesar.
‎Și anume?
‎În băutura lui se vor găsi ‎urme de raticid.
‎Cianura oprește inima.
‎Datorită și celorlalte lucruri din cameră, ‎totul va deveni foarte clar.
‎Toți dormim mai bine noaptea, ‎după stârpirea corupției.
‎A fost Gu Kailai, în data de 14 noiembrie.
‎Vom continua să stârpim corupția ‎la orice nivel, oricât de mare.
‎În guvernul țării nu au ce căuta
‎cei care cedează ușor în fața tentației.
‎În această speță, eu și Xi Jinping ‎suntem de acord.
‎Trebuie să ne privim în oglindă
‎și să ne impunem ‎cele mai înalte standarde,
‎pentru că istoria nu va fi blândă ‎cu cei care au furat de la popor.
‎Trebuie să plecăm.
‎În Franța.
‎Gu Kailai, ești arestată pentru crimă.
‎Nu am făcut decât să apăr ‎onoarea țării mele și a soțului meu.
‎Bo Xilai, ești arestat
‎pentru dare de mită, pentru delapidare ‎și pentru abuz de putere.
‎Ce se întâmplă? Faceți o confuzie.
‎E o greșeală uriașă.
‎Așadar, cu ce suntem noi vinovați?
‎I-am spus lui Bo Xilai ‎și soției lui, dna Gu,
‎să accepte mită pentru fabrica ‎de mase plastice?
‎Nu.
‎I-am spus dlui Maywood să le spele banii
‎cumpărându-le un conac în sudul Franței?
‎Nu!
‎Și cu siguranță nu i-am spus ‎dlui Maywood să îi oblige
‎pe Bo și pe dna Gu să spele bani ‎în continuare,
‎acceptând altă mită ‎și înființând alte companii.
‎De unde au apărut aceste idei?
‎De unde provin mai toate ideile ‎cu privire la bani:
‎Statele Unite ale Americii.
‎La sfârșitul secolului XIX,
‎statul Delaware a înțeles ‎că nu poate atrage companiile
‎în același fel ca New York ‎sau ca New Jersey.
‎Așa că Delaware a adoptat ‎legi fiscale permisive cu corporațiile,
‎sperând să atragă mai mulți investitori.
‎Și a funcționat.
‎Pe strada Orange din nordul orașului ‎Wilmington, la numărul 1.209,
‎au sediul peste 285.000 de companii,
‎dar niciuna nu plătește taxe la stat.
‎Regizorul acestui film are și el cinci.
‎Până și scenaristul are una.
‎Dacă se poate în Delaware, de ce ‎nu s-ar putea în Elveția, în Luxemburg
‎în Hong Kong ‎sau în Insulele Virgine Britanice?
‎Probabil vă întrebați ‎dacă așa ceva este legal.
‎Da. Se numește eludare fiscală.
‎Evaziunea fiscală este infracțiune,
‎dar eludarea fiscală ne pune nouă ‎pâinea pe masă.
‎Iar linia dintre cele două, ‎după cum ne place nouă să spunem,
‎e mai subțire decât un perete de celulă.
‎Acele lucruri groaznice ‎care i s-au întâmplat lui Ellen...
‎Mai întâi, naufragiul vasului, ‎apoi pierderea apartamentului din Vegas.
‎Da.
‎I-au afectat sănătatea.
‎Fiica ei spune că nu mai are poftă ‎de mâncare, nu mai doarme,
‎iar furia pe care o simte ‎o consumă pe dinăuntru,
‎pentru că nu mai poate controla nimic ‎din jurul ei.
‎Nu-și permite să finanțeze ‎campanii electorale ale unor politicieni
‎care ar putea schimba legile ‎care au necăjit-o atât de mult.
‎Așa că vine aici și se roagă.
‎Îți mulțumesc pentru toate, Doamne.
‎Nu voiam să Te întreb, dar când, ‎mai precis,
‎vor moșteni cei blânzi Pământul?
‎Se va întâmpla până la moartea mea? ‎Sau până la moartea nepoților mei?
‎Partea cu „cei dintâi vor fi cei din urmă, ‎iar cei din urmă vor fi cei dintâi”,
‎când începe?
‎Dar ceilalți dintre noi, cei din mijloc?
‎Noi rămânem în urmă tot mai mult.
‎Mama îmi spunea:
‎„Pe toți să-i trăsnească ‎și pe mine să mă ferească!”
‎Nu tu te ocupi de fulgere?
‎Da, știu c-ar trebui să spun: ‎„Iartă-i, Tată,
‎căci nu știu ce fac.”
‎Dar cred că știu al dracului de bine ‎ce fac, doar că nu le pasă.
‎Aș vrea ca măcar unul dintre ei ‎să spună că-i pare rău,
‎dar să fie cu adevărat sincer, ‎altfel să fie aruncat în închisoare.
‎Sau ambele. Asta ar fi chiar plăcut.
‎Ce-ați zice de ambele?
‎APRILIE 2016
‎BIROU
‎O SCURGERE DE DATE CUTREMURĂ WALL STREET
‎Mare parte din activități sunt legale, ‎dar tocmai asta e problema.
‎Nu încalcă legile, ci legile ‎sunt atât de prost concepute,
‎încât cei cu destui avocați
‎și destui contabili ‎pot evita anumite obligații
‎pe care cetățenii obișnuiți le au.
‎Revenim acum la seismul bancar ‎care a zguduit întreaga planetă,
‎așa-numitele Dosare Panama,
‎probabil cea mai mare scurgere de date ‎din istorie.
‎Prim-ministrul Islandei a demisionat deja, ‎după ce a fost menționat.
‎Este menționat și regretatul tată
‎al prim-ministrului britanic.
‎Tocmai am primit o știre de ultimă oră ‎din Pakistan.
‎Nawaz Sharif, prim-ministrul țării, ‎a demisionat.
‎Ați căutat datele sau au apărut din senin?
‎Am primit un mesaj într-o noapte
‎de la cineva ‎care-și spunea Domnul Anonim
‎și care mi-a oferit ‎cantități uriașe de date.
‎Am acceptat pe loc, ‎așa că nu am căutat nimic înainte.
‎Pur și simplu...
‎soarta ni le-a adus.
‎Suntem în cursul ‎unei investigații amănunțite
‎alături de experți care au confirmat, ‎din păcate,
‎că a avut loc o accesare neautorizată ‎a serverului nostru de e-mail.
‎Lucrăm îndeaproape ‎cu consultanții externi
‎pentru a determina în ce măsură ‎sistemul nostru a fost accesat
‎de către persoane neautorizate.
‎Ce le spunem clienților?
‎„Regretăm orice neplăceri pe care aceste ‎evenimente vi le-ar putea provoca
‎și vă mulțumim ‎pentru încrederea acordată...”
‎- Da. ‎- Cine a făcut așa ceva?
‎Cine e Anonimul?
‎Cine, mai exact?
‎A existat un proces în Nevada.
‎Am fost acuzați ‎de obstrucționarea justiției,
‎dar asta nu s-a dovedit.
‎Niciodată.
‎Poate reclamantul a furat datele ‎pentru a ne pedepsi.
‎Sau poate a fost altă firmă de avocatură, ‎invidioasă pe succesul nostru.
‎Așa e în afaceri.
‎Sau poate a fost un hacker, ‎care a găsit o vulnerabilitate
‎și ne-a distrus reputația și viitorul.
‎Un emisar al celor blânzi, care nu a stat ‎ca ei să-și primească moștenirea.
‎Cineva care a muncit toată viața ‎la fel de naiv ca cei din jurul lui.
‎Cineva care ne-a învinuit pentru fiecare ‎groapă în asfalt și pod prăbușit,
‎pentru fiecare școală fără manuale ‎și fiecare stomac fără mâncare.
‎Ce a dezvăluit Anonimul despre noi?
‎„Fiind mai mult decât o simplă rotiță ‎în angrenajul administrării portofoliilor,
‎Mossack Fonseca și-a folosit influența ‎pentru a scrie...” Ce?
‎„Pentru a scrie și modela legi ‎în toată lumea în favoarea infractorilor!”
‎- Nu noi am scris legile! ‎- Nu.
‎- Noi am scris contracte. ‎- Da.
‎Și nu cumva Anonimul e infractorul? ‎Hoțul de date personale?
‎O muncă de 25 de ani ștearsă cu buretele ‎într-o zi de știri!
‎Ne vom închide birourile ‎din Wyoming, din Gibraltar și din Jersey.
‎Privind retrospectiv, cred că puteam ‎investi mai mult în siguranță cibernetică.
‎Da.
‎Ale dracului Insule Virgine Britanice ‎vor să ne amendeze.
‎O amendă de 440.000 de dolari.
‎Ar trebui să ne facă statui.
‎Acolo n-ar fi fost decât o palmă de nisip ‎cu un palmier stingher, dacă nu eram noi.
‎- Îmi cer scuze. ‎- La fel și Niue.
‎- Niue. ‎- Niue.
‎- Niue n-ar fi nimic fără noi. ‎- Nimic.
‎- Noi i-am pus dracului pe hartă! ‎- Da.
‎Cineva întreabă la telefon
‎despre ceva pe nume „Odebrecht”.
‎Cine v-a trimis?
‎Anonimul?
‎Sunteți polițiștii lui?
‎Am venit pentru că dl președinte Varela
‎crede că aveți informații ‎despre Odebrecht.
‎Odebrecht?
‎O companie de construcții braziliană, ‎care a plătit trei miliarde
‎în mită către oficiali din toată lumea
‎pentru a-și asigura contracte uriașe ‎în peste zece țări.
‎Ce legătură are asta cu grădina mea?
‎Compania dvs. a înființat zeci ‎de firme paravan pentru Odebrecht
‎pentru a spăla banii destinați mitei.
‎Companii din Nevada, ‎Insulele Virgine Britanice.
‎Am vândut acele companii ‎unor intermediari.
‎Nu aveam cunoștință ‎de modul în care erau folosiți banii!
‎De ce nu te cred? Știu de ce.
‎Europol spune că aproape 3.500 ‎de indivizi cu firme create de compania ta
‎au legături cu infractori cunoscuți. ‎De asta.
‎Ia-l de aici!
‎Vreți să aflați informații ‎despre Oderbrecht?
‎- De asta suntem aici. ‎- Ascultați!
‎Autostrada pe care ați venit azi-dimineață ‎a fost construită de Odebrecht.
‎Chiar au un departament în companie ‎care se ocupă de mită.
‎- E vina mea? ‎- Nu.
‎Au plătit peste trei miliarde de dolari
‎- ...în mită... ‎- Ramon, ajunge!
‎...pentru contracte din toată lumea.
‎Și am toate motivele să cred ‎că însuși președintele Varela
‎a acceptat donații electorale ‎din partea Odebrecht.
‎- Aveți dovezi? ‎- Ramon, nu!
‎Să fiu trăsnit pe loc dacă mint.
‎- Cine e Anonimul? ‎- Bine?
‎Dl președinte Varela nu a apărat Panama.
‎Ne-am lepădat de chiloți ‎în fața comunității internaționale,
‎iar acum toți se aliniază ‎în spatele nostru.
‎- Ajunge! ‎- Cine e Anonimul?
‎Nu știu, să-l fut pe Anonim!
‎Cred că Ramon își dorește acum ‎să nu fi spus anumite lucruri atunci
‎despre președintele țării.
‎E genul de dorință pe care o ai ‎atunci când ajungi la închisoare.
‎Părintele Gallego.
‎Poate era un sfânt ‎și nu era loc de el pe Pământ.
‎Așa că s-a dus în Ceruri.
‎E destul loc pentru mine și pentru Jurgen.
‎Destul loc ca să păstrăm ‎215.000 de secrete.
‎Ce?
‎Vreți să ne întoarcem la banane?
‎Da.
‎MOSSACK ȘI FONSECA AU STAT LA ÎNCHISOARE ‎APROXIMATIV TREI LUNI
‎Așadar, dacă noi am pierdut,
‎cine a câștigat?
‎Cei blânzi?
‎Copiii fără manuale?
‎Săracii fără adăpost?
‎Nu.
‎Statele Unite.
‎Cel mai mare paradis fiscal din lume.
‎Delaware.
‎Nevada.
‎Wyoming.
‎Câtă supraveghere există acolo?
‎America are o lege fiscală modernă,
‎care însă nu încurcă cu nimic fenomenul.
‎Anonimul o fi în drum spre ei?
‎Vă mulțumim că ați ascultat ‎și versiunea noastră a poveștii.
‎Mossack Fonseca... nu mai există.
‎Dar există multe alte companii la fel.
‎Da. Încă active, în toată lumea.
‎Ce are Anonimul de spus despre asta?
‎Oricine ar fi.
‎Nu lucrez și n-am lucrat pentru niciun ‎guvern și nicio agenție de informații.
‎Punctul meu de vedere ‎este întru totul personal,
‎cum a fost și decizia ‎de a arăta documentele.
‎Fac apel la Comisia Europeană, ‎la Parlamentul Britanic,
‎la Congresul SUA ‎și la toate națiunile lumii
‎să pună capăt corupției generalizate!
‎În acest sistem, adică al nostru, ‎sclavii nu sunt conștienți
‎nici de statutul lor, ‎nici de existența stăpânilor,
‎aflați într-o cu totul altă lume, ‎unde cătușele se pierd
‎printre șuvoaie de limbaj legal ezoteric.
‎Este rezultatul corupției generalizate ‎din domeniul avocaturii.
‎Dacă e nevoie ca cineva să trădeze ‎pentru a se afla,
‎ăsta e un motiv ‎și mai mare de îngrijorare.
‎Pentru că arată că mecanismele de control ‎și echilibru ale democrației au eșuat
‎și că o gravă...
‎instabilitate ne pândește...
‎de după colț.
‎Așa că acum e timpul pentru a acționa.
‎Începe prin a pune întrebări.
‎Evaziunea fiscală nu poate fi eradicată
‎în timp ce aleșii noștri cerșesc bani
‎tocmai de la elitele cu cele mai mari ‎interese de a evita plata taxelor,
‎față de orice alt segment al populației.
‎Da.
‎Aceste practici politico-electorale ‎ne-au aruncat într-un cerc vicios
‎și sunt de neacceptat.
‎Reforma...
‎sistemului american putred de finanțare ‎a campaniilor politice nu poate aștepta.
‎ÎN 2018, 60 DINTRE CELE MAI MARI COMPANII ‎DIN SUA
‎NU AU PLĂTIT NICIO TAXĂ ‎PE VENITURI DE 79 DE MILIARDE DE DOLARI.
‎FILM BAZAT PE CARTEA ‎SECRECY WORLD ‎DE JAKE BERNSTEIN
‎Subtitrarea: Marian Mangalagiu