‫- ירושלים תמיד הייתה חלום יהודי אתיופיה,‬ ‫ועם מלחמת האזרחים הם החלו להגשימו -‬
‫- אתיופיה 1979 - ‬
‫ארצי שוב שבורה.‬
‫המוות מתפשט.‬
‫הממשלה החדשה הכריזה מלחמה כנגד המורדים.‬
‫הנהרות שוב אדומים מדם.‬
‫אלפים מתים.‬
‫מיליונים פצועים.‬
‫מושפלים, עקורים.‬
‫מהר.‬
‫לוקחים רק מה שצריך.‬
‫לא משהו כבד.‬
‫אימא.‬
‫חיפשתי לאורך הנהר, ליד הכביש.‬
‫בשדה?‬
‫- מבוסס על אירועים אמיתיים - ‬
‫קאבדה!‬
‫קאבדה.‬
‫אנו צריכים למהר. ‬
‫שמענו שהמשאיות חצו את הנהר.‬
‫אנו חייבים לצאת מיד!‬
‫קדימה!‬
‫לא אלך בלעדיו.‬
‫בבקשה.‬
‫טספה!‬
‫עם עתיק אחד סובל בין כל השאר.‬
‫יהודי אתיופיה.‬
‫אנו, כמו כל האתיופים, נתונים בסכנה.‬
‫אך רק אנחנו זוכים לעזרה.‬
‫עזרה מאנשים‬
‫שאיתם יצרתי קשר.‬
‫איפה הוא?‬
‫תירגע.‬
‫הוא יגיע.‬
‫אנשים מישראל.‬
‫אנשים שלא נראים כמונו,‬
‫אך חולקים את ההיסטוריה שלנו.‬
‫את החלום שלנו.‬
‫התקווה שלנו.‬
‫למה זה לקח זמן רב?‬
‫אחד הילדים עדיין שם.‬
‫קדימה!‬
‫זהירות.‬
‫קדימה.‬
‫פנו דרך. ‬
‫תדחפו פנימה.‬
‫זהירות. קדימה.‬
‫ארי.‬
‫ארי!‬
‫בוא.‬
‫לא, לא!‬
‫קדימה!‬
‫אתה משוגע.‬
‫לא משאירים איש מאחור.‬
‫אנו בדרכנו צפונה.‬
‫מקווים להגשים את הנבואה‬
‫ולהגיע לארץ‬
‫שהובטחה לאבותינו. ‬
‫ארץ הקודש.‬
‫חיכינו במשך 2,700 שנים.‬
‫אנו נגיע לירושלים.‬
‫עיר האלוהים.‬
‫ביום מן הימים.‬
‫לא, אל תעשי את זה.‬
‫קח אותה.‬
‫רגע!‬
‫עצרי!‬
‫- מחנה הפליטים גדריף, סודן -‬
‫כבר הגענו לירושלים?‬
‫עדיין לא.‬
‫לך.‬
‫בקרוב יעלה האור.‬
‫שמעתי את השומרים מדברים.‬
‫הם חושבים שאנו מבריחים.‬
‫אנו צריכים להסתלק מכאן.‬
‫מר גאי תומס.‬
‫ומי אתה?‬
‫אני הסיבה שבגללה השתחררתם.‬
‫וולטון בואון, אמריקני.‬
‫מה אתה אומר.‬ ‫-כן?‬
‫נספח תרבותי בשגרירות בחרטום.‬
‫אתה בוודאי עסוק מאוד,‬ ‫בהתחשב בסצנה התרבותית הפורחת בסודן.‬
‫לא פורחת כמוך בלימודי האנתרופולגיה,‬ ‫אני בטוח.‬
‫הודיעו לי מוושינגטון שהסתבכתם בצרה.‬
‫אלו החפצים שלנו, במכונית שלך?‬
‫כן, בהחלט.‬
‫מצטער על האריזה המרושלת,‬
‫אבל אני יודע שהטיסה שלנו‬ ‫בעוד פחות מחמש שעות,‬
‫ללונדון. לאן תמשיכו לאחר מכן, בנים?‬
‫נראה שקוראים לי לחזור. תהיה בסדר?‬
‫כן.‬
‫אביא עוד משפחות.‬
‫נמצא דרך טובה יותר.‬
‫מקווה שלקחת את מברשת השיניים שלי,‬ ‫היא חדשה.‬
‫- נמל התעופה בן גוריון, ישראל - ‬
‫הביתה?‬
‫למשרד.‬
‫אתה בא?‬
‫לא.‬
‫לא, אני חוזר הביתה.‬
‫מה?‬
‫בחזרה למרפאה.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫סיימתי.‬
‫למה?‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אתה בר מזל.‬
‫אבל כשהמזל נגמר, אז...‬
‫אתה צריך תכנית, ואף פעם אין לך כזו.‬
‫אז...‬
‫אני בחוץ.‬
‫אתה בחוץ?‬
‫אני בחוץ.‬
‫סאמי.‬
‫שלום, ידידי.‬
‫סאמי!‬
‫גבירותיי ורבותיי.‬
‫- מפקדת המוסד - ‬
‫היום אחר הצהריים,‬
‫הסכמים היסטוריים‬
‫הכוללים את הסכם השלום‬
‫בין רפובליקת מצרים הערבית‬
‫ומדינת ישראל, יחתמו.‬
‫תחילה, הנשיא סאדאת...‬
‫הוא כאן?‬
‫תודה.‬ ‫-אל תיכנס.‬
‫ראש הממשלה עומד לחתום‬
‫על הסכם השלום החשוב בחיינו‬
‫והוא לא יכול ליהנות מזה,‬ ‫בגלל טבח בשבט נידח של בני עמנו ‬
‫ביבשת שלא מעניינת איש.‬
‫אולי תיתן לי לעשות את עבודתי,‬ ‫במקום להוציא אותי.‬
‫עבודתך כוללת מעצר?‬
‫או שזה רק עוד ‬
‫תוצר לוואי להיותך,‬
‫פזיז וחסר שליטה?‬
‫סודן.‬
‫אלוהים, ארי.‬
‫מדינת אויב במצב תמידי של...‬
‫דפיקות, מה חשבת?‬
‫חשבתי שהסתרת פליטים‬
‫במחנה פליטים, זה רעיון גאוני.‬
‫כיצד אתה מציע להוציא אותם משם?‬
‫אני עדיין עובד על זה.‬
‫העבודה הזו משלמת במיגרנות.‬
‫אתה נראה כמו חרא.‬
‫תודה.‬
‫אני גם מריח כמו חרא,‬ ‫הייתי במסווה במשך שישה שבועות.‬
‫מה שלום שרה?‬
‫היא עזבה אותי.‬
‫חייך הרוסים.‬
‫יתכן שזו ברכה סמויה.‬
‫מה? אתה מוריד אותי מזה?‬
‫כוח החילוץ יעשה תכנית חלופית לאתיופים,‬
‫ואז נחשוב עם הבוס‬ ‫כיצד כדאי להתקדם הלאה. ‬
‫איתן, אל תעשה את זה.‬ ‫אתה יודע שהם מטומטמים.‬
‫הם יבזבזו חודשים על תכניות חסרות טעם,‬
‫חודשים שאין לנו.‬ ‫אתה חייב לשלוח אותי בחזרה.‬
‫לך הביתה, תתקלח, תבלה קצת עם המשפחה.‬
‫פאק. לא.‬
‫לא?‬
‫זה גמור, ארי.‬
‫אתה לא הולך לשום מקום.‬
‫היי, זו שרה.‬
‫לקחתי את מאיה להורים שלי.‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה יותר.‬
‫השארתי לך מסמכים לחתימה.‬
‫- אפריקה, סודן. לכבוד ג' תומס - ‬
‫איתן.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫עכשיו ארבע לפנות בוקר.‬
‫זה רעיון ממש טוב.‬
‫אתה תמיד ישן בחלוק משי?‬
‫אל תתאמץ מדי. ‬ ‫אם תנסה לרמות אותו, הוא יראה עליך.‬
‫דבר בפשטות. עובדות בלבד, ללא השערות.‬
‫איתן.‬
‫טוב לראותך.‬
‫ארי.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫לא פיטרנו אותו?‬
‫פעמיים.‬
‫הרוב מגיעים מגונדר וטיגרי,‬ ‫אבל אי אפשר להנחית שם מטוסים.‬
‫למה?‬
‫ה"דרג" הביאו את הרוסים והקובנים,‬ ‫זה מגביל את התנועה.‬
‫אין סיכוי להנחית מטוס מבלי שאיש ישים לב.‬
‫הדרך היחידה להבריח כמות גדולה היא הים.‬
‫כל אתיופיה חסומה.‬
‫אבל סודן לא.‬
‫כמה זמן לוקח להגיע מסודן לסיני בסירה?‬
‫זה לוקח שלושה ימים.‬ ‫-חכה שנייה.‬
‫אפילו אם זה יעבוד,‬
‫צריך צוות סוכנים בשטח.‬
‫צוות עם רקע בינלאומי.‬
‫כיצד תשאיר את הסוכנים שלנו‬ ‫במשך זמן כה רב במדינת אויב?‬
‫כאן זה נהיה ממש טוב.‬
‫אתר הצלילה "הים האדום".‬
‫זה מלון שנבנה ע"י חברה איטלקית‬ ‫בתחילת שנות ה-70.‬
‫חמישים ק"מ צפונית לפורט סודן.‬
‫החברה האיטלקית נטשה אותו לפני חמש שנים.‬
‫כעת ממשלת סודן מעוניינת ל‬‫החכיר ‬‫אותו,‬ ‫כדי להגביר את התיירות.‬
‫בקש משר הביטחון להצטרף אלינו.‬
‫תן לי להבין.‬
‫אתה רוצה שהמוסד,‬
‫שירות הביון הישראלי,‬
‫ירכוש מלון נטוש,‬
‫מממשלת סודן.‬
‫לחכור, אבל כן.‬
‫מדוע הוא נטוש?‬
‫כי הוא ממוקם באזור ללא חוק.‬
‫זה תחת שלטון ההאדנדואה.‬
‫מי?‬
‫זה שבט בדואי.‬
‫משמעות השם היא "חמולת האריה".‬
‫הם אוכלים את אויביהם.‬
‫לא.‬
‫זה...‬
‫לא, זה...‬
‫לא עוד. כעת זה סחר בבני אדם,‬
‫נשים לג'דה, דברים כאלה.‬ ‫-זה...‬
‫רק הולך ומשתפר.‬ ‫-אז...‬
‫הרעיון שלך, אם לסכמו,‬
‫זה לשלוח קבוצת יהודים,‬
‫למדינה מוסלמית,‬
‫למקום שבו הם עלולים להאכל ע"י בדואים,‬
‫כדי לנהל מלון מזויף,‬
‫כדי להציל חבורת יהודים שחורים‬
‫אשר לא ידוע,‬
‫אם ישרדו הליכה של אלף ק"מ במדבר,‬
‫ויוברחו דרך הים ע"י חיל הים הישראלי,‬
‫לספינה ישראלית.‬
‫במסווה של ספינת נפט, כן.‬
‫זה מגוחך.‬
‫נטקור עדיין פועלים?‬
‫כן.‬
‫מה זה נטקור?‬
‫זו חברה שוויצרית שמשמשת אותנו‬ ‫להעברות גדולות של כספים.‬
‫כמה גדולות?‬
‫כמו חכירת מלון.‬
‫שמה היה שבא.‬
‫היא הייתה המלכה היפה בעולם.‬
‫היא הגיעה מאפריקה הרחוקה,‬ ‫כדי לבקר את המלך שלמה בירושלים.‬
‫הם התאהבו, ונולד להם תינוק.‬
‫לכן, אלפי שנים לאחר מכן,‬
‫חלק מהמשפחה שלנו באפריקה.‬
‫לכן אני חייב לעזור להם.‬
‫מאיה.‬
‫את מקשיבה לי?‬
‫היי.‬
‫איפה אני?‬
‫- המשפחה שלי -‬
‫אתה בעבודה.‬
‫טיסה ארוכה.‬
‫בבקשה, אל תעשה זאת. אני עובדת.‬
‫עליך להנחית את המטוס, לכן איני שוברת אותה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אתה בטח צוחק עליי.‬
‫מה אתה עושה בטיסה הזו?‬
‫ארצה מיץ עגבניות, בבקשה.‬
‫איזה?‬
‫זה 33F.‬
‫חשבונאי מאש"ף.‬
‫סרקתי את התיק שלו.‬
‫נחמד.‬
‫מה שלום האקס? הילדים?‬
‫האקס חמור כמו תמיד, הילדים מושלמים.‬
‫ואת מסכימה לעזוב אותם לזמן לא ידוע?‬
‫אם תיתן לי סיבה טובה דיה.‬
‫אם לא נפעל, איש לא יעשה זאת.‬
‫- קיי "חצי הירח", בליז - ‬
‫איפה ג'ייק?‬
‫נסה את תא הלחץ.‬
‫מה מביא את ארי לוינסון הגדול לבליז הרחוקה?‬
‫יש לי משימה מיוחדת להציע לך.‬
‫אבל לא אציע לך דבר, עד שתכסה את עצמך.‬
‫בוא הנה.‬
‫אני זקוק לאדם מיומן כמוך.‬ ‫מישהו שיודע לצלול.‬
‫מה אתה יודע לגבי מה שקורה באתיופיה?‬
‫עוד רצח-עם עקוב מדם,‬ ‫אבל לאיש לא אכפת, כי זה באפריקה.‬
‫ובכן, ראש הממשלה שלך החליט שאכפת לו.‬
‫- התחנה המרכזית, אמסטרדם - ‬
‫היי, מקס.‬
‫דפקת את ארוחת הצהריים שלי.‬
‫מר לוינסון?‬
‫כיצד אוכל לעזור לך?‬
‫לכל הרוחות.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה פה?‬
‫מה לעזאזל הוא עושה פה?‬
‫היי, רק...‬
‫תירגע.‬
‫אני צריך לדבר איתך.‬
‫חמש דקות.‬
‫סליחה, רק...‬
‫יש לך מרפאה נחמדה.‬
‫מציל חיים של אנשים רבים?‬ ‫-לא.‬
‫אבל אני גם לא הורג.‬
‫אתה יודע איך לחלץ אותם, סאמי.‬
‫יש לי תכנית.‬
‫והיא טובה.‬
‫כן, זה...‬
‫זה מה שאתה תמיד אומר,‬ ‫עד שהכול מתחרבן.‬
‫תקשיב לי. אם זה לא ימצא חן בעיניך, אסתלק.‬
‫ארי...‬
‫ארי.‬ ‫-מה?‬
‫לא רוצה לשמוע את התכנית?‬ ‫-די.‬
‫לא רוצה לשמוע?‬ ‫-די.‬
‫אתה מעדיף להיות כאן, מאשר בשטח?‬
‫למה?‬
‫אתה הרופא הקרבי הטוב ביותר שאני מכיר.‬
‫ארי.‬
‫פעם הייתי.‬
‫כשהיו לי שתי ידיים טובות.‬
‫היי.‬
‫עם שתי ידיך קשורות מאחורי גבך,‬ ‫אתה עדיין הטוב ביותר.‬
‫אני זקוק לך כאן.‬
‫לא אצליח בלעדיך.‬
‫לא.‬
‫טוב.‬
‫טוב, אקשיב.‬
‫אבל רק מתוך סקרנות, כי עדיין אגיד לא.‬
‫- שלושה שבועות לאחר מכן,‬ ‫משרדי "נטקור", ציריך - ‬
‫שם.‬
‫אנגלה בלוכל.‬
‫כתובת.‬
‫אל תהססי. אם תהססי, תמותי.‬
‫כתובת.‬
‫לוקה מורנו.‬
‫לא ביקשתי את כתובתך.‬
‫אל תנדב מידע.‬
‫שמות ההורים.‬
‫בית ספר יסודי.‬
‫סאמי.‬
‫שם, מאיפה אתה?‬
‫אני ליאם אנדרסון.‬
‫אוסטרליה.‬ ‫-חברה ראשונה.‬
‫מרי.‬
‫ספר לי עליה.‬ ‫-מרי רוז.‬
‫לקחה את בתוליי ושברה את לבי.‬
‫נפגשנו באוניברסיטת קווינסלנד בבריסברן.‬
‫הייתי בן 19.‬
‫היא נהרגה בתאונת דרכים.‬ ‫-זה טוב.‬
‫עבודה טובה, סאמי. תורך.‬
‫אני עדיין חושב שזה שם טיפשי,‬
‫בשביל מישהו ממלטה. למה מלטה?‬
‫מקס.‬
‫כשתלמד שפה שנייה, היא תהיה המקור שלך.‬
‫עד אז, אתה ממלטה.‬ ‫איש לא יודע מהי השפה במלטה.‬
‫מהי השפה במלטה?‬
‫מלטזית.‬
‫רואה? איש לא יודע. זו הנקודה. שם.‬
‫שלום לכולם. שמי אירווינג וילמינגטון.‬
‫ואני ממלטה.‬
‫אתם חושבים שזה מצחיק?‬
‫רק שתדעו,‬
‫אין אדם בקבוצה הזו‬
‫שהייתי בוחר למשימה הזו,‬ ‫כולכם פזיזים מדי.‬
‫התנגדתי לכל האינסטינקים שלי.‬
‫הפרתי את כל עקרונות ניהול הסיכונים שלי,‬
‫כולל שליחת אישה לארץ מוסלמית.‬
‫אז בואו נהיה ברורים.‬
‫למשימה הזו אין גיבוי.‬
‫אין לכם תכנית מילוט.‬
‫תיכנסו ללא רובים,‬
‫וללא כל נשק.‬
‫אם זה ישתבש,‬
‫יתלו את כולכם מעגורנים בחרטום.‬
‫- שדה התעופה חרטום, סודן - ‬
‫דרכון, יש כאן בעיה.‬
‫לא, זה...‬
‫לא.‬
‫זה רק... אתה לא מסתכל...‬
‫תסתכל על הדף הנכון.‬
‫לא, אנחנו רק...‬
‫תסביר לי מה הבעיה.‬
‫אם תוכל להסתכל על הדף השלישי...‬
‫למה לא?‬
‫תודה.‬
‫מר תומס.‬
‫וולטון בואון.‬
‫חזרת.‬
‫נכון.‬
‫חזרת לחקור תרבויות עתיקות?‬
‫אוכל להציע לך טרמפ לאנשהו?‬
‫לא, אני מסודר, תודה. טוב לראותך.‬
‫נטקור.‬
‫מה נעשה?‬
‫היכנסי למכונית.‬
‫אנו לא יכולים לעזוב אותו.‬ ‫-תיכנסי למכונית.‬
‫הנה הוא.‬
‫מה הם רצו?‬
‫כסף.‬
‫ברוך הבא לאפריקה.‬
‫- שגרירות ארה"ב, חרטום - ‬
‫תבררו כל מה שאפשר על חברה בשם "נטקור".‬
‫נ-ק-ט-ו-ר.‬
‫- משרד התיירות - ‬
‫- אתר הצלילה "הים האדום" - ‬
‫זה מקסים.‬
‫הנשיא נומיירי ישמח מאוד.‬
‫הוא מבין את היתרונות‬
‫בכלכלה תיירותית משגשגת. ‬
‫למען העם הסודני.‬
‫אנו בהחלט מסכימים.‬
‫המחיר,‬
‫הוא 500,000 דולר לשנה.‬
‫חשבתי שהסכמנו על 250.‬
‫כשדיברנו בטלפון מהשגרירות, אנחנו...‬
‫הסכמנו על 250.‬
‫המחיר תמיד היה 500.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫לא כדאי לך לעשות זאת.‬
‫לנשיא נומיירי יש אויבים רבים.‬
‫וכעת...‬
‫יש לו כמה פחות.‬
‫ובכן...‬
‫אנו יכולים להציע 350.‬
‫נוכל לרשום את זה כ-250.‬
‫תשקיע את השאר בטובתו של העם הסודני.‬
‫יתכן שאינך דובר ערבית, מר תומס.‬
‫אבל אתה דובר את שפת המקום.‬
‫כן.‬
‫כמובן, זה לא כולל את שכר הצוות.‬
‫בסדר.‬
‫איזה צוות?‬
‫כעת סגרנו את העסקה, כפי שעושים במזרח,‬
‫הבה נחגוג.‬
‫כפי שעושים במערב.‬
‫לאתר הצלילה "הים האדום".‬
‫זה בהחלט לא נראה כמו בעלון הפרסומת.‬
‫- אתר הצלילה "הים האדום" - ‬
‫צריך להשקיע קצת חום ואהבה.‬
‫נחמד.‬
‫כן?‬
‫איזו חורבה.‬
‫זה גן עדן.‬
‫שלום, יפהפייה.‬
‫הדג הזה טרי.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫העיתון הזה יצא השבוע.‬
‫יו, הדג הזה טרי.‬
‫היי!‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫ארי.‬
‫שלום.‬
‫שמי... שמי גאי תומס.‬
‫אני הבעלים החדשים של המלון.‬
‫מקס, תוריד את זה.‬
‫קדימה.‬
‫מצטער.‬
‫אבו חמיד.‬
‫שלום.‬
‫מה לעזאזל קורה פה?‬
‫נראה שפגשנו את הצוות.‬
‫משפחות נוספות מגיעות.‬
‫רבים מתים לאורך הדרך.‬
‫אנו מנסים לתת להם מספיק,‬ ‫כדי שלא יגוועו בערב.‬
‫אבל כעת...‬
‫המוחבראת מגיעים כמעט מדי לילה.‬
‫המנהיג החדש שלהם, קומנדור עבדל אחמד,‬
‫הוא איש מסוכן מאוד.‬
‫היית עסוק.‬
‫כן.‬
‫יש כאן 140.‬
‫שישים נוספים בצד השני של המחנה.‬
‫היי.‬
‫מה קורה? למה היא צועקת?‬
‫היא אומרת ש...‬
‫היא עזבה את ביתה.‬ ‫-אני...‬
‫עזבתי את ביתי היפה.‬
‫כי אתה הבטחת,‬
‫הבטחת לקחת אותי לירושלים.‬
‫אבא שלי,‬
‫מת בדרך.‬
‫בעלי נעדר.‬
‫הבן שלי חולה.‬
‫אני גרה במחנה הזה כבר חודש.‬
‫אין לנו מה לאכול.‬
‫מה עשית לנו?‬
‫הבטחת לקחת אותנו לירושלים.‬
‫אבל הבאת אותנו לגיניהום.‬
‫אני לא יודעת מה עליך לעשות,‬ ‫כדי להוציא אותנו מכאן.‬
‫אבל עשה זאת.‬
‫עשה זאת מהר.‬
‫יום שישי הוא קדוש למוסלמים,‬ ‫אז יהיו פחות אנשי צבא ברחובות.‬
‫אנו צריכים לילה חשוך,‬ ‫יום השישי החשוך בחודש.‬
‫מתי זה?‬
‫בעוד שבועיים.‬
‫שבועיים, בסדר. קאבדה ישיג שתי משאיות,‬ ‫משהו לא בולט, שנחנה מחוץ למלון.‬
‫נעשה תרגיל יבש.‬
‫כדי להכיר את השטח.‬ ‫-ג'ייק, צריך לוודא שחיל הים יגיע בזמן.‬
‫ואם הם לא יכולים?‬ ‫-לא אכפת לי. אין להם ברירה.‬
‫אמרתי שצריך תרגיל יבש.‬
‫מקס, אתה ורייצ'ל תביאו משאיות עם קאבדה.‬
‫אז לא נעשה תרגיל יבש.‬ ‫-הם גוססים, סאמי.‬
‫הם חולים וגוועים ברעב.‬
‫לא נשב פה ונהנה מהבישול המזוין של עזיז,‬
‫ונעבוד על השיזוף שלנו, כשהם סובלים.‬
‫לא אם נוכל לעזור.‬
‫- ווייברלי - ‬
‫- 20 ק"מ מחופי סודן - ‬
‫יכטה 1, יכטה 1, עבור.‬
‫הלו?‬
‫יכטה 1, עבור.‬
‫הלו.‬
‫יכטה 1 מבסיס, עבור.‬
‫אתה נשמע היטב, בסיס.‬
‫טוב לשמוע את קולך.‬
‫זה פועל.‬
‫טוב.‬
‫נצא מפה בעוד 12 דקות.‬
‫נהדר.‬
‫מה אמרת להם?‬
‫שאנו מחפשים נקודות צלילה ונחזור בבוקר.‬
‫טוב.‬
‫מצפה למישהו?‬
‫גג, עכשיו. קח את רובה הצלילה.‬
‫לא קל למצוא את המקום הזה.‬
‫אתם צריכים יותר שלטים, זה בטוח.‬
‫חם מכדי שלא לפתוח חלונות, אבל....‬
‫כשפותחים, האבק...‬
‫אני לא יודעת מה אתה מחפש.‬ ‫-מה?‬
‫אבל אני לא חושבת שהגעת למעוז חפצך.‬
‫האם זה אתר הצלילה "הים האדום"?‬
‫נכון.‬
‫אבל אנו עדיין בשיפוצים.‬
‫נפתח רק בעוד כמה חודשים.‬
‫נסענו שמונה שעות מחרטום,‬
‫בגלל זה.‬
‫כן.‬
‫בואו.‬
‫צריך לשלוח אותם הביתה.‬ ‫-לא נוכל לעשות את זה.‬
‫בהחלט כן. נכוון אותם למלון אמיתי.‬ ‫-קולונל מדיבו שלח אותם לפה.‬
‫אסור שיתקבלו תלונות על המקום הזה.‬
‫פאק. אנו מאחרים בשעה.‬
‫אז מה נעשה?‬
‫נקבל אותם.‬
‫ניתן להם חדרים.‬
‫נקבל אותם?‬ ‫-כן.‬
‫השתגעת? זה לא מלון אמיתי.‬
‫אז תעשה בכאילו.‬
‫ידענו שזה יקרה בשלב כלשהו, נכון?‬
‫באמת?‬ ‫-אני לא.‬
‫המלון המזויף שלנו הפך לאמיתי.‬
‫תנו להם חדרים, תנו להם להתמקם, ומהר.‬ ‫בבקשה, חבר'ה.‬
‫דרכון, בבקשה.‬
‫רק אצלם אותו לרגע.‬
‫אחזור עם המפתחות.‬
‫טוב, אני כאן.‬
‫מה אנו יודעים?‬
‫עדיין כלום. הם בדרכם.‬
‫כמובן שזה גרמנים.‬
‫זה חייב להיות גרמנים.‬ ‫זה תמיד גרמנים.‬
‫הנה זה בא. ‬
‫- גדריף, 5 ק"מ - ‬
‫קאבדה אינו כאן.‬
‫איחרנו בשעתיים.‬
‫אולי הם לא הצליחו לצאת.‬
‫הוא הוציא אותם.‬
‫הם כאן.‬
‫קאבדה.‬
‫איפה הייתם?‬
‫פחדתי שנתפסתם.‬
‫אני מצטער. אסביר אח"כ.‬
‫נעלה אותם למשאית.‬
‫בואו, כן.‬
‫בואו.‬
‫לא משנה מה יקרה, לא משנה מה תראו.‬
‫לא משנה מה תשמעו...‬
‫תהיו בשקט.‬
‫היי.‬
‫היי, חבר.‬
‫אתה הולך הביתה.‬
‫אחלה.‬
‫יכטה 1, יכטה 1. המוניות בדרך.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫מחסום.‬
‫אנו צריכים להסתובב.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-חושב.‬
‫תוכל לעצור את המשאית ואז לחשוב?‬
‫חבר'ה, אתם רואים את זה?‬
‫כן, ראינו. אנו מדברים.‬
‫פאק. אסור להיכשל במבצע הראשון שלנו.‬
‫למות במבצע הראשון זה לא פחות גרוע.‬ ‫הצעתי תרגיל יבש?‬
‫ג'ייק, קדימה בכל המהירות.‬
‫אתה משוגע.‬
‫יכטה 1, מה התכנית?‬
‫דממת אלחוט. כיבוי אורות.‬
‫הוא אמר "דממת אלחוט"?‬
‫הוא אמר "כיבוי אורות"?‬
‫נעצור במחסום ונצא מזה בדיבורים.‬
‫כן, אולי הם לא ישימו לב‬ ‫ל-174 אתיופים במשאיות שלנו.‬
‫נמשיך לנסוע.‬
‫בסדר.‬
‫בטח, נעשה זאת.‬
‫היי, כולם.‬
‫תחזיקו חזק.‬
‫תחזיקו משהו. אל תעזבו.‬
‫תפסו משהו, כן?‬
‫החזיקו!‬
‫יכטה 1, דו"ח מצב, בבקשה.‬
‫מה אתה רוצה שאומר?‬
‫יכטה 1 לבסיס.‬
‫טוב.‬
‫יכטה 1 לבסיס.‬
‫מה לעזאזל קורה שם?‬
‫ווייברלי, עבור.‬
‫יכטה 1 לבסיס.‬
‫החזיקו חזק!‬
‫פאק.‬
‫יכטה 1, האם שומע?‬
‫יכטה 1.‬
‫יכטה 1, האם שומע?‬
‫יכטה לבסיס, שומע.‬
‫יכטה 1.‬
‫דווח מצבך.‬
‫למה יש דממת אלחוט?‬
‫זה כשל בסוללה.‬
‫הלקח נלמד.‬
‫קיבלתי.‬
‫קדימה.‬
‫החזיקו חזק!‬
‫קדימה.‬
‫"כל המציל נפש אחת,‬ ‫כאילו הציל עולם ומלואו".‬
‫הצלנו 174.‬
‫היי, אתה בסדר?‬
‫מה?‬
‫כן, ברור שאני בסדר.‬
‫תראה.‬
‫סאמי.‬
‫המחסום היה אקראי, תרגיל לא היה משנה.‬ ‫-הכול בסדר.‬
‫הכול בסדר. עשינו את זה.‬
‫אני עושה חיים.‬
‫זה היה מחסום אקראי הפעם,‬ ‫אבל בזכותך, בפעם הבאה זה לא יהיה כך.‬
‫יתכן.‬
‫בסיס בדרך הביתה,‬
‫עם המטען כולו.‬
‫נתראה בעוד כמה ימים.‬
‫כל הכבוד, חברים.‬
‫כל הכבוד, ידידי. כל הכבוד, חברים.‬
‫היית צריכה לראות אותם.‬
‫הם היו כל כך שקטים.‬
‫סיפרתי לך שאמי הייתה ב"אקסודוס"?‬
‫חשבתי שהיא מאמריקה.‬
‫אמי האמיתית.‬
‫לאחר שלקחו את אבי, היא עלתה ‬ ‫עם שאר הניצולים והפליגה חסרת כל.‬
‫רק הבגדים שלבשה, ו...‬
‫ילד בן ארבע.‬
‫הם הפליגו במשך שבועות.‬
‫כשהגיעו לארץ המובטחת, הבריטים ‬ ‫לא נתנו להם להיכנס וסילקו אותם.‬
‫קצין בריטי צעיר ריחם עליה.‬
‫הסכים להסתיר אותי.‬
‫היא מסרה אותי.‬
‫לא, היא הצילה אותך.‬
‫הקצין הבריטי פגש מתנדבת אמריקנית, ‬
‫עברנו לניו יורק כשהייתי בן שבע.‬
‫הורים חדשים, חיים חדשים.‬
‫חזרתי לישראל ביום הולדתי ה-18.‬
‫כולנו פליטים, מה?‬
‫הכול קרה כל כך מהר.‬
‫ירית מחסנית מלאה, כן?‬
‫כן, אני בטוח שפגעתי בהם.‬
‫ההאדנדואה חטפו את בנותינו,‬ ‫כדי שיהיו שפחות מין בג'דה.‬
‫אם לא תעצור אותם,‬ ‫לא תהיה סיבה לקיומך.‬
‫אני לא חושב שאלו האדנדואה.‬
‫מהמקום שבו עמדתי, ראיתי את הנהג...‬
‫הוא היה לבן.‬
‫מה עם הגפרורים?‬
‫כך השיזוף יוצא אחיד.‬
‫זה הדבר הכי טיפשי ששמעתי.‬
‫מה קורה פה?‬
‫בעלון שלכם כתוב שיש שיעור טאי-צ'י מרגיע,‬
‫אירווינג.‬
‫ליאם עושה כביסה, כי הפסיד בהתערבות.‬
‫אנגלה עושה קניות, ‬ ‫לאחר שעשתה מסז' לנאצי שעיר.‬
‫כעת אני עושה סיור צלילה,‬
‫שמתחיל בעוד 12 דקות בדיוק.‬
‫לפי העלון המזוין שלך.‬
‫רוצה להצטרף?‬
‫מה קרה?‬
‫תסתובב.‬
‫שלום.‬
‫כיצד אוכל לעזור?‬
‫הייתה תקרית אתמול בערב,‬ ‫רצינו לוודא שכל שוהי המלון בסדר.‬
‫איזו מין תקרית?‬
‫מבריחים.‬
‫הם פרצו מחסום שלנו אמש.‬
‫כמעט הרגו שני חיילים שלי.‬
‫שמעתי שיש בעיית הברחות לאורך החוף,‬ ‫אני מקווה שאיש לא נפגע.‬
‫אני יודע שהן מכוערות, אבל הן נוסעות יפה.‬
‫החייל שלי ירה במשאיות.‬
‫אז למשאיות מליל אמש יהיו חורי קליעים.‬
‫אין סיבה שיהיו חורי קליעים ‬ ‫במשאיות שלך, מר...‬
‫תומס, גאי תומס.‬
‫ולא.‬
‫אין סיבה.‬
‫אתה בטוח שפגעת במשאיות?‬
‫לפחות שש פעמים. אני בטוח.‬
‫לפחות, אולי יותר.‬
‫אני בטוח.‬
‫חזור למשאית.‬
‫חזרו לבקר בקרוב.‬
‫כמעט חרבנתי בחליפת הצלילה.‬
‫אם החייל לא היה חושש להודות שהוא פספס,‬
‫היינו בכלא עכשיו.‬
‫בוא הנה.‬
‫מה אתה רואה?‬
‫נזק משני שאינו חושד בדבר.‬
‫הכיסוי הטוב ביותר שיכולנו לבקש.‬
‫תארו לכם שהגרמנים לא היו כאן,‬ ‫כשאחמד הגיע.‬
‫אתה צוחק, נכון?‬
‫תיירים אמיתיים?‬
‫כאילו, אנשים אמיתיים?‬
‫הנקודה היא שהאנשים האמיתיים השתכנו במלון.‬
‫זו הייתה פאשלה.‬
‫כעת הוא רוצה לפצות,‬
‫על הפאשלה הענקית, בפאשלה ענקית אחרת. נכון?‬
‫לכן התנגדתי לזה מלכתחילה,‬ ‫אבל אני מסכים איתו.‬
‫התיירים האמיתיים יקלו על המבצע,‬
‫כי איש לא ישאל שאלות.‬ ‫-נו, באמת.‬
‫על חבורת לבנים שמנהלים ‬ ‫מלון נטוש באמצע סודן,‬
‫אם המלון אינו נטוש עוד.‬
‫לא הייתי צריך לאשר את המבצע הזה מלכתחילה.‬
‫תיירים אמיתיים, איתן? זה לא...‬
‫דמיין שאומר לראש הממשלה‬
‫שהסוכנות שלנו מנהלת מלון אמיתי.‬
‫"אגב, אדוני ראש הממשלה,‬ ‫המחסלים המיומנים שלנו‬
‫נכנסו לתעשיית האירוח, בסודן המזוינת!"‬
‫זה לא יקרה.‬
‫איתן, לעולם לא.‬
‫- משימה מס' 2, מאי 1980 - ‬
‫- אורחים שבעי רצון - ‬
‫תפרצו החוצה.‬
‫יפה.‬
‫הניעו כתפיים.‬
‫לסובב.‬
‫- משימה מס' 6, ספטמבר 1980 - ‬
‫- משימה מס' 17, אוגוסט 1981 - ‬
‫- מחנה הפליטים גדריף - ‬
‫אנשים נעלמו מהמחנה.‬
‫אני רוצה לדעת לאן הם הולכים,‬ ‫ומי לוקח אותם.‬
‫אנשים נעלמו מהמחנה.‬
‫אני רוצה לדעת לאן הם הולכים,‬ ‫ומי לוקח אותם.‬
‫אדוני...‬
‫אני יודע את מי אתה מחפש.‬
‫שמו קאבדה.‬
‫על הנשים חל איסור לצאת לבד,‬
‫ללא ליווי של בן משפחה.‬
‫נשים חייבות ללבוש חיג'אב בכל עת.‬
‫אלכוהול.‬
‫לא האלכוהול.‬
‫לא ימכר עוד במקומות ציבוריים.‬
‫פאק!‬
‫הייתה תקרית בדרום,‬ ‫אתה צריך לראות את זה.‬
‫- אמבולנס - ‬
‫הנה אתה.‬
‫בדיוק דיברתי עליך‬
‫עם האורחים החדשים שלנו.‬
‫מר תומס, נחמד לראותך שוב.‬
‫איזו הפתעה.‬
‫אני בטוח בכך.‬
‫לא קל למצוא אותך,‬
‫אני חושב שראיתי אותך לפני שנתיים כמעט.‬
‫היית אנתרופולוג באותה עת.‬
‫כן, ובכן... זה לא שילם את החשבונות.‬ ‫-כן.‬
‫ובכן...‬
‫ה"נצים" דורשים חוקי שריעה קפדניים.‬
‫הפרנויה של נומיירי גוברת.‬
‫אם תשאל אותי, ‬ ‫הארץ הזו היא חבית חומר נפץ.‬
‫באמת?‬
‫לא מרגישים את זה כאן.‬
‫לא?‬ ‫-לא.‬
‫הממשלה שלחה אלינו מטוסי מטען.‬
‫אנו מוכנים להתפנות, במקרה שהמצב יחמיר.‬
‫ומשבר הפליטים, זה...‬
‫זה ממש לא עוזר. יש...‬
‫שכונות שלמות של פליטים נעלמות.‬
‫התפוגגו באוויר.‬
‫האו"ם מעניק קצבה לסודנים‬
‫על כל פליט שהם משכנים,‬
‫אז כשאנשים מתחילים להיעלם, זה...‬
‫מזיק לעסקים.‬
‫ובכן...‬
‫הבעיה היחידה שלנו היא לתפוס לובסטר טרי.‬
‫סתם צחקתי.‬
‫כרגע חזרתי מגדרף, שם...‬
‫המוחבראת חיסלו עוד 30 איש.‬
‫זה די רציני.‬
‫אשמח לפטפט, אבל עליי לחזור לעבודה.‬
‫בטח.‬ ‫-טוב?‬
‫תהנה מ...‬
‫קאבדה בימרו, נכון?‬
‫סליחה?‬
‫אני חושב שזה שם מצחיק.‬
‫קאבדה.‬
‫כן.‬
‫מה ה-CIA עושה פה?‬
‫מה הוא רצה?‬ ‫-לא יודע.‬
‫אולי להזהיר אותנו.‬ ‫-פאק.‬
‫הוא יודע על קאבדה.‬
‫אנו צריכים ללכת.‬
‫לא, זה פשוט מטומטם.‬
‫אמור לקאבדה שזה מסוכן מדי,‬ ‫נמשיך בעוד שבועיים כשנעריך את האיום.‬
‫מאתיים איש מחכים לנו.‬ ‫-מאתיים איש ימותו, אם נפשל.‬
‫לכל הרוחות, סאמי. אולי תבטח בי, לשם שינוי?‬
‫אם נעשה זאת, עלינו לצאת מיד.‬
‫אז מה נחליט?‬
‫אני צריך שתעשה משהו למעני, טוב?‬
‫אני צריך שתעלה למשאית.‬
‫זה תורך.‬
‫אתה הולך הביתה.‬
‫ארי, מאות חוצים את הגבול מדי שבוע.‬
‫אלפים נותרו באתיופיה.‬ ‫-המוחבראת גילו את שמך.‬
‫הם רודפים אותך.‬
‫זה לא קשור אליי, אלא אליהם.‬ ‫-הם יודעים,‬
‫שאתה מבריח אנשים.‬
‫לא תועיל לאיש, אם תמות.‬
‫עשית מספיק.‬
‫מספיק?‬
‫מספיק זה כשכולנו בירושלים.‬
‫כולנו.‬
‫קדימה.‬
‫יפה. נכנסת?‬
‫בסדר.‬
‫ארי?‬
‫כן.‬ ‫-בוא הנה.‬
‫זה בשבילך. ‬
‫זה מאשתך.‬
‫חבר'ה, יש לנו אורחים.‬
‫מה אמרת?‬
‫יש לנו אורחים.‬
‫קדימה!‬
‫איזה מין אורחים?‬
‫שיט.‬
‫תוכל להיות יותר ספציפי?‬
‫ג'יפים צבאיים מתקרבים מצפון.‬
‫אני רואה שלושה או ארבעה ג'יפים.‬
‫פאק. קדימה! תעלו לוויברלי!‬
‫סופגים אש כבדה.‬
‫מה שמך, חייל?‬
‫מה שמך?‬
‫דויד.‬ ‫-בסדר.‬
‫תישאר איתי, טוב? אתה תהיה בסדר.‬
‫תביא את התיק שלי מהמשאית.‬
‫אין זמן, צריך לקחת אותו...‬
‫צריך להעלות אותו לוויברלי.‬ ‫-תפוס רגל.‬
‫היי, אל תעזוב את הפצע.‬
‫תלחץ אפילו אם ידך תכאב.‬ ‫אם תשחרר, הוא ימות.‬
‫היפרד, היפרד!‬
‫כל הנוסעים יצאו.‬
‫חייל נפצע. אני חוזר, חייל נפצע.‬
‫הכינו צוות רפואי.‬
‫ישו...‬
‫כתריסר מטרות לא מזוהות.‬
‫האם יש אישור לפעולה?‬
‫לא, לא לפעול!‬
‫אם תפעלו, זה יגמר. אני אטפל בזה.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-בוא אחריי.‬
‫לא לירות! לא לירות!‬
‫שמי גאי תומס, מאתר הצלילה "הים האדום".‬
‫יש לנו תיירים בצלילת לילה.‬
‫מה אתם עושים?‬
‫איפה המפקד שלכם?‬
‫עוצרים אותם.‬
‫אני חוזר, מפקדי הצוות נעצרו.‬
‫יש אישור לפעולה?‬
‫החלון שלנו נסגר.‬
‫קדימה, תפעלו!‬
‫לא לפעול. אני חוזר, לא לפעול.‬
‫קחו את המטען לבסיס ועופו משם.‬
‫זה אני, תירגע.‬
‫המוניות הגיעו לבסיס.‬
‫המטען נמצא על הספינה.‬
‫קיבלתי.‬
‫יש חדשות על מפקד הצוות?‬
‫אנו מאזינים לשידורי הרדיו בחרטום.‬
‫אין חדש.‬
‫אנו נצא מכאן.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫היי, סליחה.‬
‫סליחה.‬
‫אני צריך לדבר עם המפקד שלך.‬
‫היי!‬
‫חמור מזדיין.‬
‫אתה החמור, ארי.‬
‫מה?‬
‫אמרתי לך לבטל את המבצע הערב.‬ ‫אמרתי לך.‬
‫אמרתי לך שזה מסוכן מדי.‬ ‫-אתה לא קובע.‬
‫לא, אני לא קובע. רק אתה קובע.‬
‫יש משהו שאתה רוצה לומר?‬
‫למה הבאת אותי לכאן?‬
‫התנהגת כאילו שאנו חברים טובים,‬
‫אבל לא הקשבת לאף מילה שלי.‬
‫אני כבר לא רופא השטח הטוב ביותר כאן.‬
‫זה רחמים?‬
‫כן, זה רחמים.‬
‫אתה מרוצה?‬
‫שתוק.‬
‫נצא מפה אם נישאר רגועים.‬ ‫-הם יגלו מי אנחנו.‬
‫הם יגיעו למלון, אם לא הגיעו כבר, והם...‬
‫יהרגו את כולם. מקס, ג'ייק,‬
‫רייצ'ל.‬ ‫-תפסיק להשתמש בשמות.‬
‫אין לדעת מי מקשיב.‬ ‫-אתה חושב שהעבודה הזו רומנטית?‬
‫זה לא רומנטי. זה פרקטי.‬
‫יש פרוטוקול.‬
‫אי אפשר...‬
‫להמציא דברים לאורך הדרך, ולקוות לטוב. ‬
‫אני יודע.‬
‫המקצוע שלנו מסוכן.‬
‫אנשים נפגעים לפעמים.‬
‫אני יודע.‬
‫זה העניין?‬
‫היד שלך? טנג'יר?‬
‫הייתי כירורג לפני שפגשתי אותך.‬
‫והעזת להיכנס למרפאה שלי,‬
‫ולהתבדח על כך שאיני מציל חיים.‬
‫איזו בדיחה? מתי התבדחתי?‬
‫איזו בדיחה?‬
‫זה לא קשור ליד שלי.‬
‫זה בגללך.‬
‫זה אתה ואני.‬
‫הם יענו אותנו ואנו נמות כאן, כי האגו שלך‬
‫לא מקבל עזרה מאחרים.‬
‫לא משנה מה אתה עושה, ‬ ‫אני עדיין הולך אחריך כמו כלב מזוין.‬
‫אני כל כך מטומטם.‬
‫אני כל כך מטומטם, אני...‬
‫אני כל כך...‬
‫היי.‬
‫היי, תפסיק!‬
‫בגללך יהרגו אותנו. די.‬
‫באתי לקולונל מדיבו.‬
‫לא קבעתי פגישה, אבל הוא מכיר אותי.‬
‫את לא ברשימה.‬
‫אי אפשר להיפגש.‬
‫בסדר.‬
‫אם תפתח את השער, אצא מהצד השני.‬
‫אצא מהצד השני.‬
‫אנגלה בלוכל.‬
‫המנהלת הכללית‬
‫של אתר הצלילה "הים האדום".‬
‫ראש נטקור.‬
‫כן, כמובן. כמובן.‬
‫מצטער על זה.‬
‫תרצי "מר פיב"?‬
‫זה קולה, אבל בטעם דובדבנים.‬
‫מי עשה לכם את זה?‬
‫לא, לא. זה...‬
‫זה לא, הם לא...‬
‫אנחנו עשינו את זה.‬
‫זה לזה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אנחנו לא מסתדרים.‬
‫זרים משוגעים.‬
‫אתם משוחררים.‬
‫אתם רשאים ללכת.‬
‫התלבשת יפה מדי.‬ ‫-בוא נדבר. בפנים.‬
‫איתן.‬
‫החייל שנורה?‬
‫הוא איבד דם רב מדי.‬
‫איך זה קרה?‬
‫הם חשבו שאנו מבריחים.‬
‫כל הדבר הזה הוא טעות.‬
‫זה לא...‬
‫זה לא באמת משנה יותר.‬
‫אתה סוגר אותנו?‬
‫אתה לא יכול, איתן.‬
‫המשימה הזו היא הצלחה.‬ ‫הוצאנו אלפי אנשים,‬
‫אלפים נוספים בדרכם לכאן.‬ ‫-לכן אנו צריכים לעצור כעת.‬
‫כל עוד זו הצלחה.‬
‫אתה חושב על הפוליטיקה.‬ ‫דבר לא השתנה.‬
‫הסודנים לא יודעים על הפליטים...‬ ‫-היית עלול למות אמש.‬
‫היינו קרובים,‬
‫לפריצת מלחמה בין חיל הים שלנו,‬ ‫וצבא סודן.‬
‫נעצרת.‬
‫שוב. פתחו לך תיק.‬
‫עבודתי כאן לא הסתיימה.‬
‫פקח את עיניך.‬
‫תראה מה קורה בחרטום.‬
‫הם עוצרים ומחסלים את מתנגדי המשטר.‬
‫מכים נשים ללא חיג'אב ברחוב.‬
‫מגרשים זרים.‬
‫מהפכה לפי הספר. הגיע הזמן לצאת.‬
‫בבקשה, איתן. בבקשה.‬
‫אני רוצה שתחזרו הביתה.‬
‫אני לא צריך עוד גופות על המצפון.‬
‫קח כמה ימים להתארגן.‬
‫תסתלק מהמקום הארור הזה.‬
‫זה דם.‬
‫אנו צריכים להסתלק מכאן.‬
‫לא, זה אני. זה רטה.‬
‫זה רטה.‬
‫איפה קאבדה?‬
‫לכל הרוחות. סאמי.‬
‫דקרו אותך?‬
‫אפשר להסתכל? כן?‬
‫אני חושב שזה חדר לריאה.‬
‫שב, תוריד את הלחץ מהחזה.‬
‫איך יצאת?‬
‫שיחדתי את השומר.‬
‫נתנו כל מה שיש לנו.‬
‫ארי.‬
‫קבוצה נוספת הגיעה.‬
‫מאות נוספים.‬
‫הם מסתתרים ליד הנהר.‬
‫צריך לקחת אותו לביה"ח, עזרו לי להרים אותו.‬
‫לא, אנו צריכים למצוא מקום אחר‬ ‫שאליו הם יוכלו ללכת.‬
‫המבצע נגמר.‬
‫סגרו אותו.‬
‫נחזור לישראל ונתארגן מחדש.‬ ‫מצטער, ידיי כבולות. ‬
‫אם אתה רוצה ללכת, לך.‬
‫אבל לא תיקח אותי איתך.‬
‫ולא תעמוד בדרכי.‬
‫המשימה לא נגמרה בשבילנו, אני מבטיח.‬
‫משימה?‬
‫זו לא משימה בשבילי.‬
‫אלו הם חיי.‬
‫המשפחה שלי.‬
‫אתה תלך.‬
‫לא אכריח אתכם לעשות זאת,‬ ‫זה תלוי בכם.‬
‫אתם מודעים לסיכונים.‬
‫אני בפנים.‬
‫תן לנו שנייה.‬
‫כל מה שתרצה לעשות, אני אגבה אותך.‬
‫לך תזדיין.‬
‫אתה צודק.‬
‫אני חמור.‬
‫נתתי לאגו שלי לשלוט בי.‬
‫עולה לי רעיון, ואני הולך עליו.‬
‫אני לא מקשיב.‬
‫אני מסתכן.‬
‫לפעמים זה עובד, לפעמים אנשים נפגעים.‬
‫אני מצטער.‬
‫אם תרצה ללכת הביתה,‬
‫אגבה אותך.‬
‫היי.‬
‫נראה שהבוס שלך חזר.‬
‫מושלם.‬
‫אוודא שהוא מיד יצטרף אלינו.‬
‫אצטרף אלייך ואקבל את פניו.‬
‫כרצונך.‬
‫קולונל.‬
‫מדוע זכינו בעונג?‬
‫פינקתי את החיילים שלי‬ ‫בבישולים המפורסמים של אבו עזיז.‬
‫נהדר, בוא לא נעכב אותו.‬ ‫-עצור.‬
‫חייל.‬
‫כן, אדוני.‬
‫עצור את המשאית.‬
‫תבדוק מאחור.‬
‫אני רק רוצה לראות מה יש במשאית שלך.‬
‫למה?‬
‫זה ישמח אותי.‬
‫זה ריק, אדוני.‬
‫אין שם איש.‬
‫אז...‬
‫ארוחת ערב.‬
‫נהדר.‬
‫יש משהו שאוכל לעזור להם למצוא?‬ ‫-הם רק עושים את עבודתם.‬
‫מה טעים היום?‬
‫יש דג אוקנוס טרי וסרטנים.‬
‫תסתכלי עליי.‬
‫תעמידי פנים שאנו מדברים על אוכל.‬
‫האם ראית פליטים, לא אורחים,‬ ‫שהובאו אל המלון הזה?‬
‫הלבנים, הם לפעמים יוצאים בלילות?‬
‫מדי פעם. לא כל לילה.‬
‫ומתי הם חוזרים?‬
‫למחרת בבוקר.‬
‫מיד אשוב.‬
‫אם אגלה שאת עוזרת ללבנים,‬
‫ועוסקת בפעילות לא חוקית,‬
‫אתלה אותך ואת משפחתך.‬
‫נטית'ה.‬
‫עזרי לעזיז עם האוכל.‬
‫מספיק.‬
‫זה נגמר.‬
‫את צריכה ללכת כעת.‬
‫את צריכה ללכת.‬
‫לך. אני אשאר.‬
‫זה... זה היה,‬
‫טעים מאוד.‬
‫אולי אקח את אבו-עזיז לבשל בשבילי, מה?‬
‫מאיפה את?‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫מוחמד קול.‬
‫את יודעת למה אני צוחק,‬
‫על נשות ההאדנדואה?‬
‫כי הן פשוט פרועות במיטה.‬
‫היי!‬
‫כי הן לא...‬
‫לא מרגישות דבר, שם למטה.‬
‫אבותיהן חתכו אותן כשהן...‬
‫קטנות מאוד, אז...‬
‫צריך לנהוג בהן בכוח,‬ ‫כדי שהן ירגישו משהו.‬
‫אמרתי לא!‬
‫או מה?‬
‫מה?‬
‫מה אתה מתכנן לעשות עם הסכין, מר תומס?‬
‫אני מקווה שאוכל את הארוחה.‬
‫אני לא רעב עוד.‬
‫הם יחזרו בקרוב.‬
‫במספר גדול.‬
‫במיוחד כשהם יגלו שחסר להם חייל.‬
‫מה זאת אומרת? מה עשית?‬
‫בסדר.‬
‫תנו לי יום.‬ ‫תטפלו בהם, ושיישארו בלתי נראים.‬
‫אל תכניסו לכאן אנשי צוות.‬
‫מקס, סאמי, קחו את המשאית‬ ‫ותביאו את שאר הקבוצה.‬
‫אתה ואני נתקשר לאיתן.‬
‫לא ציפיתי לראותך שוב כל כך מהר.‬
‫בבקשה.‬
‫תרצה משהו?‬
‫לא?‬
‫אז סופסוף תספר לי מי אתה באמת?‬
‫אתה יודע מי אני.‬
‫הלוואי שהיה לי זמן למשחקים,‬ ‫אבל אין לי.‬
‫כן.‬
‫אבל אני ממש רוצה לשמוע.‬
‫ממך.‬
‫באופן היפותטי?‬
‫אני מהממשלה הישראלית.‬
‫ובכן, פאקינג שלום.‬
‫בוא נניח לרגע שאני יודע משהו‬ ‫על היעלמות הפליטים.‬
‫בסדר.‬
‫ו...‬
‫אני, באופן תיאורטי,‬
‫זקוק לעזרתך בהוצאת כ-400 מהם‬
‫אל מחוץ לארץ, באופן מיידי.‬
‫כיצד אעשה זאת?‬
‫ציינת מטוסים.‬
‫כאן על הקרקע, בחרטום. מטוסי מטען.‬
‫גם אם הייתי יכול לעזור לך,‬
‫ארי,‬
‫אין לי קשרים כאלה.‬
‫אני יכול רק לדבר עם הבוסים שלי.‬
‫רגע.‬
‫איני יודע מה האדם הזה יגיד לך.‬ ‫יתכן שיגידו לך,‬
‫לזרוק אותי מהבניין, ואולי מהארץ.‬ ‫אבל אני מבטיח לך,‬
‫מה שתעשה כעת, יהיה המורשת שלך.‬
‫כשתיזכר ברגע הזה תתמלא בתחושת גאווה,‬
‫או בבושה גדולה.‬
‫כאן וולטון.‬
‫יש לנו בעיה.‬
‫שתי המשאיות לא יספיקו,‬ ‫האנשים רבים מדי.‬
‫שיט.‬
‫פאק.‬
‫אתה רציני?‬
‫אוטובוס תיירים סודני?‬
‫תעלה אותם. אני צריך להביא משהו, מיד אחזור.‬
‫קדימה.‬
‫תקראו לכולם!‬
‫כולם!‬
‫עוד שמונה ק"מ.‬
‫מהו המקום הזה?‬
‫קתרגו.‬
‫זה שדה תעופה בריטי עתיק.‬
‫אם זה עדיין שם.‬
‫מה אם זה לא עדיין שם?‬
‫שיט.‬
‫מצטער לציין את המובן מאליו,‬
‫אבל יש עץ באמצע מסלול ההמראה.‬
‫מתי הם אמורים להגיע?‬
‫לא יודע. למה?‬
‫יש לנו אורחים.‬
‫במרחק תשעה ק"מ.‬
‫שנחזיר אותם למשאיות?‬
‫לא, נותר זמן.‬
‫קדימה, וולטון, חתיכת בן זונה.‬
‫מה נעשה?‬
‫שיט. קדימה.‬
‫פאק.‬
‫נחזיר את כולם לאוטובוס ונסתלק מכאן.‬
‫טוב, תחזירו את כולם.‬ ‫-לא, רגע. תקשיבו.‬
‫תקשיבו.‬
‫קדימה!‬
‫בואו, תישארו ביחד.‬
‫אני מוכן, אם גם אתה.‬ ‫-תודה.‬
‫קדימה!‬
‫תכניסו את כולם פנימה. קדימה.‬
‫זוזו עד לאחור.‬
‫לקדמת המטוס, קדימה.‬
‫קדימה. תחזיק בידי.‬
‫הנה.‬
‫להתקדם עד הסוף.‬
‫רגע, עצרו.‬
‫עצרו. חיילים, החזירו אותם.‬ ‫-רגע, למה?‬
‫המטוס מסוגל לשאת 228 נוסעים,‬ ‫כמה אנשים יש כאן?‬
‫יש 400, נשב במעבר.‬ ‫-לא.‬
‫ניקח 228, השאר ימצאו דרך אחרת.‬
‫נוהלי בטיחות, הגבלת משקל.‬ ‫-אם תשאיר אותנו, נמות.‬
‫טוב, אז תחליט מי נשאר ומי ילך,‬
‫כי אני לא מסוגל.‬
‫אתה תבחר מי יחיה ומי ימות.‬
‫הם במרחק 3 ק"מ.‬
‫כדאי שתמהר.‬
‫זה לא שאיני רוצה, אין מקום במטוס.‬
‫אז נפנה מקום.‬
‫זוזו לאחור!‬
‫קדימה, קדימה!‬
‫קדימה, בואו.‬
‫זוזו קדימה.‬
‫קדימה, בואו!‬
‫קדימה.‬
‫קדימה...‬
‫אסור למטוס הזה להמריא!‬
‫תעשו הכול!‬
‫מהר!‬
‫שבעים קשר.‬
‫לא נצליח.‬ ‫-נצליח.‬
‫לא נצליח.‬ ‫-אנו נצליח!‬
‫הו, שיט!‬
‫אפשר לנשום כעת.‬
‫לא משאירים איש מאחור.‬
‫אתה משוגע, אתה יודע?‬
‫- המשפחה שלי - ‬
‫- נמל התעופה בן גוריון, ישראל - ‬
‫רבותיי.‬
‫יש עוד אלפים, ארי.‬
‫אני יודע.‬
‫אנו נחזור, בסדר?‬
‫אני מבטיח.‬
‫הוא קיים את הבטחתו.‬
‫אכן חזרנו.‬
‫שוב ושוב.‬
‫לא השארנו איש מאחור.‬
‫אתר הצלילה "הים האדום"‬
‫לא היה מלון אמיתי.‬
‫אבל התגלמה בו אמת נעלה.‬
‫אולי הנעלה ביותר.‬
‫כשאתה רואה את אחיך‬
‫או את אחותך סובלים,‬
‫אסור לך לשתוק.‬
‫אל תישאר במקומך.‬
‫צאו לעזרתם.‬
‫סייע להם.‬
‫עשרות אלפי פליטים אתיופים הוברחו בעזרתם‬
‫של חיל הים וחיל האוויר הישראלי.‬
‫כעת ישנם יותר מ-65 מיליון פליטים‬ ‫ ברחבי העולם.‬
‫- NETFLIX מציגה - ‬
‫- "על הים האדום", ‬ ‫מרכז הצלילה והנופש של סודן - ‬