‎Bun venit la Skytours! Pentru informații ‎despre zbor, apăsați unu.
‎NETFLIX PREZINTĂ
‎Pentru o rezervare nouă, apăsați doi.
‎Pentru o rezervare existentă...
‎Știați că reducerile noastre ‎se acordă numai online?
‎Da. Bună dimineața!
‎Vreau să rezerv...
‎Dacă mai doriți să vorbiți cu un operator, ‎apăsați unu.
‎Bună dimineața! ‎Bun venit la biroul de vânzări Skytours!
‎Bună dimineața!
‎Caut un avion din Roma către Lampedusa.
‎Da?
‎Știu că pot rezerva pe Internet,
‎dar m-am mutat aici recent.
‎Numele?
‎Jorge Bergoglio.
‎Ca Papa?
‎Da... De fapt...
‎Codul poștal?
‎Nu știu exact...
‎Orașul Vatican.
‎Foarte amuzant!
‎CEI DOI PAPI
‎INSPIRAT DIN EVENIMENTE REALE
‎Era odată un tânăr ‎care se plimba prin pădure.
‎Numele lui era Francesco Bernardone.
‎Deodată, el găsi o capelă,
‎ruinată,
‎cu toți pereții, practic, distruși.
‎A pășit înăuntru.
‎Totuși, crucifixul rămăsese acolo,
‎în locul în care era altarul.
‎Imediat, Francesco a fost fascinat.
‎Crucifixul îi vorbi și îi spuse:
‎„Francesco... repară-mi biserica.”
‎Francesco era un om practic.
‎A mers la cariera de pe Muntele Subasio,
‎a tăiat pietrele,
‎le-a coborât de pe munte
‎și a început să repare pereții distruși.
‎Fiecare călătorie
‎indiferent cât de lungă e,
‎trebuie mereu să înceapă undeva.
‎Orice călătorie, ‎indiferent cât de măreață e,
‎poate începe cu o greșeală.
‎Astfel, dacă deznădăjduiți,
‎nu vă îngrijorați.
‎Dumnezeu nu va renunța la voi.
‎- Ați înțeles? ‎- Da!
‎Ați înțeles?
‎Da!
‎M-am gândit
‎că avem multe probleme ‎în timpurile noastre.
‎Nu e corect să lăsăm totul ‎în seama Maicii Domnului.
‎Cine altcineva s-ar putea ruga pentru noi?
‎Să vedem... Tinere!
‎Cum te numești?
‎Lorenzo!
‎Numele echipei mele! San Lorenzo.
‎Nu!
‎Sfinte Lorenzo, roagă-te pentru noi...
‎Părinte.
‎Papa...
‎A murit Papa.
‎ORAȘUL VATICAN
‎Dragi frați și surori,
‎preaiubitul nostru ‎Sfânt Părinte Ioan Paul al II-lea
‎a urcat în împărăția Domnului.
‎A fost un campion al drepturilor omului. ‎A luptat pentru dreptatea săracilor
‎și s-a adresat tuturor credințelor ‎pentru unitate.
‎Însă contrastul izbitor ‎e că papalitatea Ioan Paul al II-lea
‎a marcat clar și sfârșitul liberalizării
‎și întoarcerea bisericii ‎către condamnarea dură
‎a homosexualității, ‎avortului, contracepției
‎și a hirotonisirii femeilor ‎și bărbaților însurați.
‎Ăsta?
‎Arhiepiscopul Kievului, cardinalul Husar.
‎Bine.
‎Ăsta?
‎Cardinalul Arinze, din Nigeria.
‎Mulți zic că va fi primul papă african.
‎Bine. Ăsta?
‎Bergoglio, Argentina.
‎Apărător principal al reformei. ‎Foarte apreciat în...
‎Știu cine e.
‎Ăsta?
‎Martini.
‎În bisericile catolice, lumea se roagă ‎pentru cardinalii care aleg noul papă.
‎Luându-și rămas-bun ‎de la ultimul papă, cardinalii
‎aleg, la Roma, noul pontif...
‎În Roma, 115 cardinali din 152 de țări,
‎se roagă pentru alegerea noului papă.
‎...cardinalii sunt pregătiți ‎la nivel spiritual, dar și politic.
‎Vor alege între tradiție și reformă.
‎Presa anticipează o luptă
‎între conservatorul german ‎Joseph Ratzinger
‎și italianul reformist Carlo Martini.
‎Ratzinger, personaj central ‎al Vaticanului,
‎a fost considerat de mult succesorul ‎natural al lui Ioan Paul al II-lea.
‎Ce imn fluieri?
‎„Dancing Queen.”
‎De Abba.
‎E bine.
‎Abba.
‎Bună seara!
‎Biserica e prea obișnuită ‎cu toată măreția asta.
‎Asta e Europa...
‎Bisericile noastre sunt frumoase, ‎dar goale.
‎Suntem ca un foc acoperit de cenușă, ‎iar cineva trebuie să îndepărteze cenușa.
‎Tu.
‎Ar fi mai bun cineva din afara Europei.
‎Nu, Martini. Nu eu.
‎Mulțumesc pentru predica frumoasă.
‎Cu plăcere.
‎Eminența voastră, cardinal Hummes, ‎ar fi mai ușor, dacă toți ar ști latină.
‎Mă bucur să vă văd.
‎Dar ție nu-ți zice ‎că e bucuros să te vadă, Jorge.
‎Nu.
‎Cardinalii urmează să voteze.
‎Cardinalii țin o procesiune oficială ‎în Capela Sixtină...
‎Singura cale de comunicare a cardinalilor
‎va fi prin acel șemineu.
‎Fumul alb înseamnă un papă nou.
‎...negru, dacă nu s-a decis.
‎Primul vot va avea loc chiar acum.
‎S-ar putea să cunoaștem azi alesul.
‎Marile uși s-au închis și vor rămâne...
‎Doar atunci ‎vom afla identitatea noului papă.
‎Îl chem martor pe Cristos,
‎ca să mă judece când îl voi alege...
‎pe cel care consider ‎că ar fi demn de legea Domnului.
‎Cardinalul Martini.
‎Cardinalul Bergoglio.
‎Cardinalul Ratzinger.
‎Cardinalul Bergoglio.
‎Rezultatele primului scrutin ‎sunt următoarele...
‎Joseph Ratzinger, 47 de voturi.
‎Jorge Bergoglio, zece voturi.
‎Carlo Maria Martini...
‎nouă voturi.
‎E negru. ‎Deci niciun candidat n-a obținut...
‎...niciun cardinal n-a obținut ‎cele 77 de voturi necesare.
‎Sunt doar zece voturi.
‎Nimeni din emisfera sudică ‎n-a mai primit atâtea.
‎Lumea s-a schimbat total.
‎Martini are nouă.
‎Deci sunt 19 voturi ‎pentru o schimbare reală.
‎Dacă le spune adepților ‎să-ți transfere ție voturile...
‎Pentru reformă e nevoie de un politician.
‎Transferă-i voturile lui Martini.
‎A lucrat ani de zile la reformă.
‎E prea târziu deja.
‎Poftim?
‎Le-a cerut tuturor celor care l-au votat ‎să te voteze pe tine în locul lui.
‎Nu, te rog.
‎„Cea mai importantă calificare ‎a unui lider e să nu vrea să fie lider.”
‎Platon.
‎Deci...
‎de aceea Ratzinger nu e potrivit.
‎Își dorește mult.
‎Cred că biserica ‎e în fața unui pericol mare. Foarte mare.
‎Ne trebuie un punct comun de referință.
‎Un singur adevăr veșnic și statornic.
‎Un singur adevăr...
‎Un singur adevăr veșnic și statornic.
‎Crezi că-și dorește mult?
‎A fi papă e ca și cum ai fi martir.
‎Rezultatele...
‎celui de-al treilea scrutin...
‎sunt următoarele:
‎E alb!
‎Habemus Papam!
‎Avem un Papă nou!
‎Acesta va fi anunțul făcut ‎de la acel balcon.
‎Cred că, mai mult decât o victorie ‎a conservatorilor,
‎alegerea cardinalului Ratzinger
‎e, de fapt, o demonstrație ‎a unității Bisericii.
‎N-au fost mari divergențe
‎în Colegiul Cardinalilor.
‎Alegerea cardinalului Ratzinger ‎a fost una ușoară.
‎E o alegere...
‎Jorge, ce vei face acum?
‎Mă întorc la Buenos Aires
‎și mă voi retrage.
‎Ești prea tânăr, ca să te retragi.
‎Biserica a votat ca reformele ‎care erau așteptate să rămână așa.
‎Cred că pot ajuta mai mult ‎lucrând ca simplu preot de parohie.
‎Bine.
‎Mă voi ruga pentru el.
‎Joseph Ratzinger are o minte ascuțită.
‎E un intelectual...
‎E câinele de pază al credinței.
‎Se va proteja „Doctrina Credinței”.
‎Va ataca relativismul.
‎Cum adică?
‎Adică va apăra dogma.
‎Va fi un papă grozav.
‎Doamne! E cel mai bun... ‎Nu-mi vine să cred.
‎A început deja cu refuzul.
‎„Mă opun acestui lucru, acelui lucru...”
‎E un lucru rău pentru săracii Braziliei ‎și pentru săracii lumii.
‎Lumea renunță la credința catolică,
‎fiindcă e prea conservatoare ‎în multe aspecte.
‎Îl știu pe Ratzinger, nazistul. ‎Nu trebuia ales.
‎Pa!
‎Nu cumpăra timbrele lui Tonio!
‎Nu sunt bune la nimic.
‎Nu e nimic în neregulă cu ele.
‎Am trimis o scrisoare frumoasă ‎și n-am primit niciun răspuns.
‎Am trimis-o iar, și tot fără răspuns.
‎Timbrele tale nu sunt bune.
‎Nu contează ‎cât de bine ai scris scrisoarea, Jorge,
‎San Lorenzo nu te va contacta niciodată.
‎Poate ați scris greșit adresa.
‎Nu. Imposibil!
‎E o adresă foarte cunoscută.
‎Cui i-ați trimis-o?
‎Papei.
‎Atunci...
‎timbrele lui Tonio sunt bune.
‎Am scrisorile dv., ‎iar una e de la Vatican.
‎Mulțumesc.
‎De ce vreți să vorbiți cu Papa?
‎Mi-am rezervat zborul.
‎Serios?
‎De ce? Ce e așa de urgent?
‎Vreți să vă retrageți?
‎Nu!
‎Nu faceți asta!
‎Avem nevoie de dv. în Buenos Aires.
‎Vrea să mă vadă în Roma.
‎Mi-am rezervat zborul ‎înainte să primesc chemarea asta.
‎O coincidență...
‎Nu există coincidențe.
‎Suntem cu toții în grija lui Dumnezeu.
‎Trecem în continuare la Vatican
‎și la acuzațiile uimitoare ‎care vuiesc în Roma.
‎Documente confidențiale ale bisericii ‎ar fi ajuns la presă...
‎Zguduită de interese,
‎malpraxis al Băncii Vaticanului
‎și chiar de acuzații sexuale.
‎Cine ar fi crezut că mâna dreaptă a Papei,
‎ajutorul său, e arestat?
‎...vinovat...
‎...dezvăluind documente ‎confidențiale jenante...
‎Dosarul ăsta a fost citit ‎de un singur om:
‎Papa Benedict al XVI-lea,
‎deci știe clar problemele...
‎Totul e un haos sfânt.
‎Nu se știe clar ce se întâmplă ‎în spatele ușilor.
‎ROMA
‎Bună ziua!
‎Sunteți cardinalul din Buenos Aires?
‎Da.
‎- Eminență, vă rog... ‎- E-n regulă.
‎- Cum vă simțiți? ‎- Foarte bine, mulțumesc.
‎Mașina e chiar în față.
‎Pe aici.
‎Îmi permiteți?
‎Mulțumesc.
‎Eminență...
‎- Prefer să călătoresc în față. Mulțumesc. ‎- Foarte bine.
‎E o mașină frumoasă.
‎- Mulțumesc. ‎- E foarte confortabilă.
‎Ăsta e drumul spre Roma?
‎Nu, Eminență. Papa e la reședința de vară.
‎Reședința de vară.
‎Poate de aia nu mi-a primit scrisoarea.
‎Eminență, iertați-mă, dar...
‎preferă să-și vadă episcopii ‎îmbrăcați ca episcopi
‎și pe cardinali asemeni cardinalilor.
‎Chiar așa?
‎Aveți o pălărie de cardinal în plus?
‎Da.
‎E o chestiune personală,
‎deci nu e în jurnalul oficial.
‎Sanctitatea Sa ‎citește chiar acum raportul.
‎Da, Sanctitatea Sa știe perfect.
‎Voi întreba dacă poate vorbi cu el.
‎Sanctitatea Voastră.
‎Puteți vorbi cu cardinalul Bertone?
‎E aici.
‎Mulțumesc.
‎Sfinția Sa vă va primi curând.
‎Sfântul Părinte se vede des aici ‎cu cardinalii?
‎Nu. E o premieră.
‎Nu plouă!
‎În Roma, nu se știe niciodată ce urmează.
‎Mulțumesc.
‎Unde e?
‎Pare că ar fi trăit aici toată viața.
‎Oregano. Exact.
‎Mama era îndrăgostită de oregano.
‎Dă un gust bun oricărei mese.
‎Și mama îl folosea ‎și îl amesteca cu pesmetul.
‎- Și eu îl folosesc așa. ‎- Serios?
‎Da!
‎Tot ce mănâncă papa vine de la Gandolfo.
‎Trimitem totul la Roma. E totul bio.
‎Legume, ouă, brânză.
‎Bună ziua!
‎Sfinția Ta!
‎Bună ziua!
‎Ultima oară când ne-am văzut, ‎am vorbit în latină.
‎A fost o întâlnire scurtă.
‎N-am fost un student la fel de bun, ‎Sfinte Părinte.
‎Te rog să nu vorbim în latină.
‎Latina e bună. Mai ales când...
‎le dau vești proaste cardinalilor.
‎Numai douăzeci la sută...
‎se supără, deci numai douăzeci la sută ‎știu ce am zis.
‎Scuze că te-am făcut să aștepți. ‎Știu că...
‎prețuiești punctualitatea.
‎Paolo, ultimul meu asistent, ‎s-ar fi asigurat că ajung la timp. Era...
‎Era perfect.
‎Acum e la închisoare.
‎Da.
‎Preferați să ne plimbăm?
‎N-ar fi tocmai înțelept.
‎Ești dezlegat la șireturi.
‎Da.
‎Mi-ai scris să-ți acord permisiunea ‎să te retragi din funcție?
‎Da...
‎Am adus actele.
‎Cardinalii n-au voie să se retragă ‎până nu împlinesc 75 de ani.
‎Ești bolnav?
‎- Am o problemă cu plămânii. ‎- Știu, dar e din născare.
‎Nu prea te-a mai deranjat de atunci, nu?
‎Scrie în dosarul tău.
‎- Dosarul meu? ‎- Avem dosare despre toți.
‎Nu te simți flatat.
‎Nu. Eu...
‎- Nu sunt bolnav. ‎- Nu.
‎De fapt, ești foarte activ.
‎Mergi peste tot, ‎iar uneori folosești bicicleta.
‎Și dansez tango săptămânal.
‎Tango e un dans?
‎Sunt argentinian.
‎Tangoul și fotbalul sunt obligatorii.
‎Bineînțeles. Dansezi cu cineva?
‎Cine dansează singur e foarte caraghios.
‎Deci, în numele demnității biroului meu, ‎da, cu cineva.
‎Sigur. E bine.
‎Te rog.
‎Da.
‎Ai fost cel mai acerb critic al meu,
‎iar competiția pentru titlul ăsta e dură.
‎N-am luat atitudine împotriva dv.
‎Nu direct, dar...
‎refuzi să locuiești în palatul oficial ‎al cardinalilor arhiepiscopi.
‎E prea grandios, prea mare.
‎Fiind așa...
‎de pur și de modest, sugerezi că noi ‎nu trăim îndeajuns de modest.
‎Ar putea cineva vreodată...
‎să fie îndeajuns de modest?
‎Despre... preoții căsătoriți.
‎A fost răstălmăcit.
‎Am zis: „Celibatul poate fi binecuvântare, ‎dar și blestem.”
‎Da. Și homosexualitatea?
‎Tot ce-am zis a fost...
‎Ai fost răstălmăcit iar.
‎A fost scos din context.
‎Ți-aș sugera să declari ziarelor
‎opusul a ce crezi.
‎Riscul de a fi răstălmăcit ‎s-ar dovedi de bun augur.
‎Cred că le oferi Sfânta Împărtășanie
‎celor cărora nu li se cuvine.
‎Celor divorțați, de exemplu.
‎Cred că Sfânta Împătășanie
‎nu e recompensa celor virtuoși.
‎E hrana celor înfometați.
‎Deci contează ce crezi tu,
‎nu învățăturile de sute de ani ‎ale Bisericii.
‎Nu.
‎Marcu, capitolul doi, versetul 17: ‎„Îi chem la pocăință pe cei păcătoși.”
‎Învățătura bisericii de mii de ani.
‎Dacă nu tragi linie...
‎Sau ridici ziduri, ca să desparți.
‎Parcă zidurile ar fi ceva rău.
‎O casă e formată din ziduri puternice.
‎Isus a construit ziduri?
‎Fața lui e fața milosteniei.
‎Păcătoșii mari primesc binecuvântări mari.
‎Milostenia e dinamita ‎care distruge zidurile.
‎Da.
‎Ai răspuns la toate, nu?
‎- Nu te opri. Continuă deplasarea. ‎- Trebuie să merg. Hai!
‎- Nu te opri. Continuă deplasarea. ‎- Mult prea inteligent.
‎Înțelegi dilema mea?
‎Ești foarte elocvent, ai succes mare.
‎Dacă-ți permit retragerea, ‎va părea un protest.
‎Biserica e atacată din plin.
‎De ce ai vrea s-o abandonezi dușmanilor?
‎Păstorul fuge la vederea lupilor?
‎Nu fug.
‎Voi lua o parohie. ‎Le voi fi păstor bun oamenilor.
‎Nu înțelegi? ‎Era cât pe ce să fii ales Papă.
‎Dacă te retragi, va părea o critică.
‎Modul tău de viață e o critică. ‎Pantofii tăi.
‎Nu vă plac pantofii mei?
‎Nu lua în glumă tot ce zic. Te rog.
‎Nu e cinstit și e cinic. ‎Fii respectuos și arată-ți furia.
‎Crezi că Biserica eșuează?
‎- Pierdem oamenii. ‎- Și e vina Bisericii?
‎Nu a... relativismului occidental, ‎a permisivității
‎sau cum se zice acum? Da! „E bine oricum.”
‎Da.
‎Ai zis că Biserica e narcisistă.
‎- Sau e altă răstălmăcire? ‎- Chiar am zis așa.
‎Cred că Biserica dv...
‎A mea?
‎Biserica noastră...
‎Are direcții pe care nu le mai pot tolera
‎sau n-are nicio direcție
‎când vremurile cer acțiune.
‎Sfinte Părinte...
‎nu mai vreau să lucrez în vânzări.
‎Vânzări?
‎E o metaforă.
‎Vânzarea unui produs.
‎A unui produs?
‎Vânzarea unui produs pe care...
‎nu mai pot, cu toată sinceritatea, ‎să-l aprob.
‎În care nu mai crezi?
‎Mi se pare că nu mai facem parte ‎din lumea asta.
‎Nu mai aparținem ei.
‎Nu suntem conectați.
‎„Când biserica se logodește ‎cu spiritul vremii...”
‎Da. „O paște văduvia.”
‎- Da. ‎- Știu.
‎Sfinte Părinte...
‎Când erai conducătorul iezuiților ‎din Argentina, ai scos cărțile marxiste
‎din bibliotecă.
‎Și am pus studenții ‎să poarte mereu sutană,
‎chiar și când lucrau în grădina de legume.
‎Și am numit căsătoria civilă ‎a homosexualilor planul diavolului.
‎Nu ne deosebeam.
‎Nu.
‎M-am schimbat.
‎- Nu, ai făcut un compromis. ‎- Nu e compromis!
‎- Nu. M-am schimbat. ‎- Com...
‎E altceva.
‎Mă descurc.
‎Schimbarea e un compromis.
‎Viața...
‎viața dăruită de El
‎înseamnă schimbare.
‎Sunteți succesorul Sfântului Petru.
‎Sfântul Petru era căsătorit.
‎Mersi că-mi zici. Habar n-aveam.
‎Nu le ceream preoților să fie celibatari ‎până în sec. al XII-lea.
‎Îngerii...
‎Nici urmă de ei până în sec. al V-lea,
‎iar, deodată, îngeri peste tot,
‎ca pinguinii.
‎Nimic nu e static în natură
‎sau în univers,
‎nici măcar Dumnezeu.
‎Dumnezeu nu se schimbă.
‎Ba da. Se schimbă.
‎- Vine spre noi. ‎- „Sunt calea, adevărul, viața”.
‎Unde l-am mai găsi ‎dacă s-ar mișca mereu?
‎În călătoria Sa?
‎Acum vorbește egoul tău.
‎Te crezi mai înțelept.
‎Sunt argentinian.
‎Cum se sinucide un argentinian?
‎Se cațără în vârful egoului său ‎și se aruncă.
‎Nu mi-e cunoscută partea asta a grădinii. ‎Unde suntem?
‎Poate mergem pe aici, unde e mai umbră?
‎Da.
‎Poate-l găsim pe Dumnezeu acolo, ‎în călătoria Sa. Ți-l voi prezenta.
‎Apărăm 2.000 de ani de tradiție,
‎însă cardinalul Bergoglio știe mai bine.
‎Nu. Am petrecut ultimii ani ‎disciplinându-i pe toți cei care
‎nu sunt de acord cu opinia nostră ‎despre divorț,
‎avorturi, orientare gay.
‎Când planeta noastră era distrusă,
‎când inegalitatea s-a răspândit ‎precum cancerul,
‎ne întrebam dacă e în regulă ‎să ținem slujba în latină,
‎dacă fetele ar trebui ‎să servească la altar.
‎Ne-am înconjurat de ziduri și, mereu,
‎dar mereu, pericolul era în interior,
‎înlăuntrul nostru.
‎Despre ce vorbești?
‎Cred că știți despre ce vorbesc.
‎Știam că existau preoți, episcopi,
‎înalți ai Bisericii ‎care profitau de copii.
‎- Și ce-am făcut? ‎- Abordăm problema.
‎Le-am auzit spovedaniile,
‎apoi i-am mutat în altă parohie,
‎de unde s-o ia de la capăt.
‎- Am crezut că spovedania lor... ‎- Am crezut că ar fi mai bine
‎dacă ar suferi nouă copii,
‎decât dacă nouă milioane ‎și-ar fi pierdut credința după scandal?
‎- Firește că nu! E grotesc. ‎- Un episcop mi-a zis asta.
‎Cum i-ai răspuns?
‎I-am zis să înlăture preotul din parohie
‎și să demareze un proces canonic. Imediat.
‎N-am crezut că niște cuvinte magice ‎ale preotului vor îndrepta totul.
‎Cuvinte magice? Așa descrii împărtășania?
‎Spovedania spală sufletul păcătosului.
‎Nu ajută victima.
‎Păcatul e o rană,
‎nu o pată.
‎E nevoie să fie vindecat, tratat.
‎Iertarea nu ajunge.
‎Folosești pluralul, ‎dar mă învinuiești pe mine.
‎- Sfinte Părinte, te rog! ‎- Protestul tău... Ascultă!
‎Demisia ta e un protest ‎împotriva Sfântului Scaun.
‎- Îmi ceri să-l ratific. ‎- Nu.
‎Spui că nu mai vrei ‎să fii cardinal arhiepiscop.
‎Dar, te întreb, ‎sigur mai vrei să fii preot?
‎Dezaprob tot ce zici.
‎- Mulțumesc! ‎- Cu plăcere.
‎Sfântul Părinte s-a retras acum, ‎până la cină.
‎Vă voi conduce în camera dv.
‎În camera mea?
‎Da.
‎Haideți! Vă rog.
‎Dar...
‎Dar Sfinția Sa?
‎- Papa mănâncă singur. ‎- De ce?
‎Preferă așa.
‎Însă a dispus să mâncați amândoi ‎aceleași bucate.
‎Sunt exact cum gătea mama sa.
‎Un fel de mâncare tipic bavarez,
‎Knödel mit Soße.
‎Păi...
‎Da, știu.
‎După cină, uneori, ‎vine aici ca să se relaxeze.
‎E frumos, nu?
‎Da.
‎Papa Ioan.
‎Da.
‎- Pot să... ‎- Sigur.
‎Da. Mulțumesc.
‎- La revedere, Eminență! ‎- Mulțumesc.
‎Bravo!
‎Foarte bine.
‎Azi ai parcurs 10.000 de pași.
‎- Felicitări! ‎- Obiectivul meu.
‎Mi l-a prescris medicul.
‎A zis: „Stai bine pentru 86 de ani, ‎dar foarte rău pentru un om.”
‎Cred că era o glumă.
‎- Nu, te rog. ‎- Nu.
‎- Nu! ‎- Nu.
‎- Te rog. Știu că adori fotbalul. ‎- Nu.
‎N-am înțeles niciodată agitația asta.
‎Chiar așa? Nici la Cupa Mondială?
‎Echipele noastre naționale
‎ar putea concura în finală, la anul.
‎Ar putea fi o provocare pentru Argentina.
‎Da. E bine.
‎Așază-te, te rog.
‎Sfinte Părinte...
‎- Vreau să vă uitați peste actele mele. ‎- Nu...
‎- Nu, asta e... Dar actele mele... ‎- Nu, te rog.
‎- Vă rog. De asta am venit aici. ‎- Nein.
‎Îți place să vorbești, dar sunt extenuat.
‎Te rog, așază-te.
‎Să păstrăm liniștea împreună. Așază-te.
‎Bine.
‎Obosesc așa mult!
‎- Vrei un ceai sau o cafea? ‎- Nu, mersi.
‎Am văzut că, ‎dacă beau cafea prea târziu, nu pot dormi.
‎Și eu.
‎Cel mai greu lucru e să asculți...
‎să auzi vocea Lui.
‎Vocea lui Dumnezeu.
‎Și unui Papă îi e greu?
‎Mai ales unui Papă.
‎Când eram tânăr, cu secole în urmă,
‎știam mereu ce voia El de la mine. ‎Ce voia Domnul, ce...
‎scop avea pentru mine.
‎Însă acum...
‎Nu știu.
‎Poate ar trebui să ascult ‎cu mai multă atenție.
‎Ce părere ai, cardinal Bergoglio?
‎Poftim?
‎Da.
‎Cred că am nevoie de...
‎un aparat auditiv spiritual.
‎Cine știe?
‎Când am auzit prima oară vocea aceea, ‎orice ar fi fost...
‎Vocea Lui, a Domnului.
‎Mi-a adus pace.
‎Câtă pace!
‎Cred că ai simțit și tu.
‎Chemarea, da.
‎Pacea...
‎Nu i-aș spune pace.
‎- O mie optzeci de bilete vândute. ‎- Grozav!
‎- Pot pleca? ‎- Da.
‎Lumea poate fi haotică.
‎Și există o frumusețe în asta.
‎Am început să mă gândesc să fiu preot ‎când eram copil.
‎Nu eram sigur, așa că bunica mi-a zis:
‎„Cere-i un semn Domnului.”
‎Așa am făcut.
‎Și nimic.
‎M-am simțit abandonat.
‎Așa că mi-am continuat viața.
‎M-am angajat.
‎Am avut-o pe Amalia.
‎Ce faci?
‎Am avut un viitor.
‎Jorge, rezultatele sunt aceleași.
‎Da, e același experiment.
‎Ce am stabilit?
‎Trebuie să testăm întruna.
‎Trăim și murim prin fapte.
‎Faptele sunt...
‎Te-ai tuns.
‎Ăsta e un fapt.
‎Și cămașa e nouă.
‎Un alt fapt.
‎Te-ai hotărât?
‎Vei face o cerere în căsătorie!
‎Asta e o speculație.
‎Nu, o deducție.
‎O deducție incorectă.
‎Am cerut-o deja.
‎Astă-seară vom discuta detaliile.
‎Atunci, nu vei fi preot.
‎E o concluzie logică, Esther.
‎Ce-ai așteptat atât?
‎Trebuia să ascult...
‎Dacă El avea alte planuri cu mine.
‎El?
‎E mai bine. Țara asta nu mai are nevoie ‎de încă un preot.
‎Voi repeta testele.
‎- Data viitoare, nu mă mai păcăli. ‎- Promit.
‎Jorge!
‎Vei fi un tată grozav.
‎Ești frumos.
‎Cele mai frumoase.
‎Mulțumesc! Cum arăt?
‎- Ești foarte frumos și tu! ‎- Mulțumesc.
‎Intră!
‎Nu, părinte, eram în trecere.
‎Intră, domnule!
‎Iartă-mă, părinte, căci am păcătuit.
‎Te ascult, fiul meu.
‎Înainte să începem, te pot întreba ceva?
‎Nu te-am mai văzut pe aici. ‎De unde ești?
‎Parque Patricios.
‎Uneori, mai vin aici să țin slujbe.
‎Mă rog să nu fii fan al echipei Huracán.
‎Rugăciunile ți-au fost ascultate.
‎Locuiesc în apropiere, ‎în casa parohială pentru bolnavi.
‎Ai grijă de bolnavi.
‎Nu.
‎Sunt unul dintre ei.
‎Am cancer.
‎Leucemie.
‎De ce ai venit aici, părinte?
‎Când m-am trezit azi, ‎Domnul mi-a cerut să mă spovedesc.
‎Dar n-a venit nimeni...
‎până la tine.
‎Ce te frământă?
‎Te ascult, fiule.
‎Acum ceva timp, am cerut un semn.
‎Poate că...
‎îl primești acum.
‎Poate că El a vrut să vin aici, ‎ca să vorbesc cu tine.
‎Cu mine?
‎Da.
‎Acum știi că Domnul nostru veghează.
‎Te poți spovedi.
‎Eliberează-ți inima.
‎- Vă rog. ‎- Mulțumesc.
‎- Bergoglio. ‎- Da.
‎- Bun venit acasă! ‎- Mulțumesc.
‎- Cum te simți? ‎- Bine.
‎Știi la ce renunți, nu?
‎- Da. ‎- Da?
‎I-am găsit și un nume, deci...
‎Bine.
‎Va trebui să înveți s-o iubești altfel.
‎Dragostea are multe fețe.
‎Haide!
‎E o greșeală să crezi ‎că se poate trăi fără dragoste.
‎Îmi mai rămâne San Lorenzo.
‎Înțeleg acum ‎că nu existase niciodată o alternativă.
‎Preotul acela, ziua aia, ‎faptul că l-am găsit acolo.
‎Chiar de nu mă opream acolo,
‎Domnul ar fi găsit altă cale ‎de a mă chema.
‎Ești atât de sigur!
‎Da.
‎Și sunt sigur că El vrea să mă retrag.
‎Nu în seara asta, te rog. ‎Știu că gândim diferit,
‎dar, te rog, în seara asta, ‎hai să fim doar frați, vrei?
‎Cânți la pian sau la vreun instrument?
‎Nu, dar știu că dv. cântați.
‎Ați scos un album.
‎„Music from the Vatican: Alma Mater”.
‎Așa e.
‎Ai un exemplar al albumului?
‎Da. Sigur că da!
‎Ți l-aș putea semna.
‎Da, vă rog.
‎Poate că ați vrea să cântați ceva acum.
‎Mi-am cam ieșit din mână, dar...
‎Să vedem! Încerc.
‎E o piesă de Bedřich Smetana, ‎cehul meu preferat,
‎și e un cântec de leagăn.
‎Să vedem ce-mi iese!
‎A avut o viață tragică.
‎Da.
‎În fine. Deci...
‎Știi...
‎albumul ăsta a fost înregistrat ‎într-un studio celebru, în Londra.
‎Mi s-a zis că ar trebui să fiu onorat, ‎căci Beatles înregistraseră acolo.
‎- Știi formația Beatles? ‎- Da, știu cine sunt.
‎Firește că știi.
‎„Eleanor Rigby.”
‎- Cine? ‎- „Eleanor Rigby.”
‎- N-o cunosc. ‎- Ba da. ‎Yellow Submarine.
‎- Scuze, nu știu cine... ‎- Albumul ‎Yellow Submarine.
‎Yellow Submarine?
‎Ce prostioară!
‎E foarte amuzant.
‎Da, nu-mi pot aminti unde...
‎era studioul, era o...
‎Dar era ca o biserică, ceva.
‎Abbey Road.
‎- Acea Abbey? Da, strada. ‎- Abbey Road. Ați fost pe Abbey Road?
‎Nu, nu s-ar fi cuvenit.
‎Dar știi...
‎Cândva credeam ‎că am chemare pentru muzică, dar...
‎Mi-e teamă...
‎că, la claviatură, nu sunt infailibil.
‎Dar îmi place.
‎Îți place?
‎E foarte diferit.
‎E minunat.
‎E un cântec vechi de cabaret din Berlin, ‎celebru la radio, înainte de război,
‎de o cântăreață numit Zarah Leander.
‎Era foarte frumoasă. Îi eram fan.
‎Cum se numea?
‎Zarah Leander.
‎Dorești niște vin?
‎E acolo.
‎Bine. Mulțumesc.
‎Dulce ‎Auf Wiedersehen.
‎E bun vinul?
‎Granados.
‎Stockhausen.
‎Nu e bun semnalul.
‎Uneori e bun, alteori, rău. Dar e...
‎Da.
‎Uite! A început.
‎Programul meu preferat e ‎Kommissar Rex.
‎E un program TV din Austria.
‎E un câine ciobănesc german ‎care rezolvă crime și...
‎în ce necazuri mai intră!
‎În ce necazuri intră în fiecare săptămână!
‎Cât de amuzant e! Mă deconectează.
‎O să-ți mărturisesc ceva.
‎În locul ăsta, mi se spune ‎„Rottweilerul lui Dumnezeu”,
‎paznicul casei Domnului.
‎Ei nu știu că știu, dar...
‎N-am zis nimic niciodată.
‎Dar e...
‎E o mică plăcere.
‎Micile plăceri sunt importante.
‎Da.
‎Știi povestea...
‎celor doi studenți la seminar ‎cărora le plăcea să fumeze?
‎Nu. Ar trebui să reziste.
‎Astfel, primul dintre ei
‎merge la îndrumătorul spiritual și spune:
‎„Părinte, ni se permite ‎să fumăm în timpul rugăciunii?”
‎Iar îndrumătorul spune: ‎„Nu. Firește că nu.”
‎- Bineînțeles. E... ‎- Nu. Deci...
‎Al doilea era iezuit.
‎I-a zis prietenului său: ‎„Frate, pui întrebarea greșită.”
‎Și plecă la îndrumător
‎și-i spuse: „Părinte, ni se permite ‎să ne rugăm în timp ce fumăm?”
‎Da.
‎Se roagă și fumează în același timp.
‎E o glumă.
‎E o glumă prostească.
‎Să te rogi și să fumezi în același timp. ‎E imposibil.
‎Eu nu-mi amintesc glumele.
‎Amintirea glumelor e o parte esențială ‎a formării iezuite.
‎Da.
‎Îmi place să am companie.
‎Eram singur.
‎Isaia, 41, versetul zece.
‎Da. „Nu te teme, ‎că Eu sunt cu tine mereu.”
‎Da.
‎Știu că El e aici...
‎dar nu râde.
‎Cel puțin, eu nu-l aud râzând.
‎Știi?
‎N-ai avea cum să știi.
‎Cineva ca tine...
‎n-ar înțelege niciodată ‎ce vreau eu... să spun.
‎Scuze, sunt...
‎Trebuie să mă odihnesc.
‎A fost o zi lungă.
‎Da.
‎Noapte bună!
‎Bună dimineața, Eminență!
‎Bună dimineața!
‎Sfântul Părinte își cere scuze, ‎dar a fost chemat înapoi la Roma.
‎Chestiuni urgente.
‎Sper că puteți fi gata cât de repede.
‎- Mulțumesc, soră. La revedere! ‎- Eminență.
‎Domnule cardinal, am un suvenir pentru dv.
‎- Am făcut niște butași. ‎- Mulțumesc!
‎Așa se cheamă.
‎Când vă întoarceți acasă...
‎Să vă ajut!
‎Sper că chestiunea urgentă nu e prea...
‎Sper că chestiunea urgentă ‎nu e prea tulburătoare.
‎Curia e ca o mașinărie.
‎Îți bagi mâna în ea ‎și ți-o face carne tocată.
‎Ei se apără mereu.
‎Uneori, parcă a fi Papă ‎e ca și cum ai deveni mic dejun.
‎Ce plantă e aia? E...
‎- Asta? ‎- E busuioc?
‎E oregano.
‎Mi l-a dat grădinarul dv.
‎Da. Ești foarte apreciat.
‎Succesul ăsta al tău... Ai vreun secret?
‎Încerc să fiu natural.
‎De câte ori sunt natural, ‎lumea nu mă prea place.
‎De asemenea, n-am de ales. ‎Sunt obligat să fiu Papă.
‎Sfinte Părinte, ‎în legătură cu retragerea mea...
‎Sfântul Părinte vrea să termine ‎conversația cu dv.,
‎dar, mai întâi, trebuie să rezolve ‎o chestiune urgentă.
‎Mi se poate spune natura chestiunii?
‎Puteți vorbi cu el mâine, la ora 7:00, da?
‎Dle cardinal, vă conduc?
‎- Cum e pizza? ‎- E mai bună când e fierbinte.
‎Scandalul de la Vatican s-a amplificat azi
‎după ce Gianluigi Nuzzi ‎și-a publicat cartea numită
‎Sfinția Sa: Scrisorile secrete ‎ale lui Benedict al XVI-lea.
‎Cartea e formată din documente, ‎scrisori și memorandumuri
‎între Papă și secretarul personal.
‎A generat unde de șoc în Vatican,
‎iar Papa Benedict s-a întors la Roma
‎de la Castelul Gandolfo, ‎reședința sa de vară.
‎Mulțumesc, Doamne, ‎pentru harul lui Ppipita.
‎Amin.
‎Și, Doamne, binecuvântează-l pe Papă!
‎Cel neamț? Să se binecuvânteze singur!
‎Nazistul!
‎Nu!
‎Să-i dea Domnul o noapte liniștită ‎și un final fericit?
‎Da.
‎Sfinte Părinte, nu e acolo.
‎Cum adică?
‎E de negăsit.
‎Am trimis o mașină, dar nu e acolo.
‎Găsiți-l!
‎M-am întrebat mereu...
‎E foarte incomodă uniforma, nu? ‎Vă e foarte cald.
‎E greu de păstrat curată.
‎Sau poate v-o curăță altcineva?
‎Aici ne întâlnim?
‎Mi s-a cerut să vă aduc aici.
‎Mulțumesc.
‎N-am mai fost aici până acum.
‎Când nu e lume.
‎Fără...
‎vizitatori, turiști.
‎Am...
‎vrut să trăiesc momentul cu tine.
‎Sfinte Părinte!
‎- Da. ‎- Dacă aș fi Papă, aș sta aici mereu.
‎- Da, și altceva? ‎- Poftim?
‎Dacă ai fi ales, ce-ai face?
‎Sfinte Părinte!
‎Nu. Locul ăsta s-ar schimba. Nu?
‎- În primul rând, n-aș mânca singur. ‎- Nu?
‎Exceptând rugăciunile, ‎singurătatea nu e bună.
‎Isus rupea mereu pâinea ‎și-i hrănea pe oameni.
‎Și altceva?
‎Păi, aș...
‎Aș rezolva banca.
‎Baftă cu asta!
‎Băncile aproape că mi-au distrus țara.
‎Da.
‎Imploră pentru liberalizare,
‎cum imploră tigrii să fie scoși din cușcă.
‎- Da. ‎- Devorează tot ce văd.
‎Da.
‎E noul elitism.
‎Da.
‎Începeți să vă bucurați că mă voi retrage.
‎Tu...
‎De multe săptămâni deja, am...
‎M-am rugat să primesc un semn.
‎Nu înțeleg.
‎Când...
‎Când a venit solicitarea ta ‎de a nu mai fi cardinal arhiepiscop,
‎n-am putut accepta retragerea ta,
‎nu înainte să...
‎vorbesc cu tine.
‎A trebuit să vii din Argentina ‎până în Roma, ca să mă vezi.
‎Și...
‎ceea ce zic e că, poate, ‎a trebuit să vii aici cu alt scop.
‎Ce scop?
‎Păi...
‎vezi tu, am luat...
‎o decizie importantă, cred,
‎pentru viața și viitorul Bisericii.
‎E ceva ce te rog să păstrezi în suflet ‎și să nu spui nimănui.
‎Mă înțelegi?
‎Bine.
‎Vezi tu, uneori...
‎Uneori, observi lucrurile mărunte. ‎E foarte ciudat.
‎Seara trecută, după...
‎rugăciune,
‎am stins lumânarea și...
‎În loc să se ridice...
‎fumul cobora.
‎Asemeni ofrandei lui Cain, ‎refuzată de Domnul.
‎Observi asemenea lucruri?
‎Mi-am cumpărat biletul de avion încoace...
‎înainte să-mi solicitați prezența.
‎- Nu! ‎- Ba da.
‎- Ți-ai cumpărat biletul înainte? ‎- Da.
‎Asta mă încurajează enorm.
‎Da...
‎Tu ești omul potrivit. Eu mă voi retrage.
‎- Marmura asta e rece. ‎- Scuze. Omul potrivit la ce?
‎Să spună.
‎Ce să spună?
‎Ce tocmai am zis. Mă voi retrage.
‎De unde anume?
‎Din papalitate.
‎Scaunul din Sf. Petru.
‎Episcopia Romei.
‎Voi renunța la toate.
‎Dar nu puteți. N-ați...
‎N-ați...
‎- N-ați mai fi papă. ‎- Nu.
‎Papii nu se pot retrage.
‎Nu e fără precedent.
‎Celestin al V-lea s-a retras, 1294.
‎Nu știai?
‎Sfinte Părinte, crezi că nu va fi un șoc,
‎fiindcă s-a mai întâmplat asta ‎acum 700 de ani?
‎Păi...
‎Am venit aici doar ca să semnați o hârtie.
‎Știu.
‎Acum ai aflat de ce nu-ți pot aproba ‎cererea de retragere.
‎Se va întruni alt conclav. ‎E important să fii acolo.
‎Sfinte Părinte, ‎nu trebuie și nu puteți face asta!
‎De ce nu?
‎De ce vin la dv. ‎președinții din America, Rusia și China?
‎Fiindcă...
‎spre deosebire de ei,
‎autoritatea dv. provine din faptul ‎că veți suferi și muri
‎la datorie.
‎- Da. ‎- Un martir al justiției și adevărului.
‎De asta vin toți.
‎Iertați-mă, dar...
‎Dar?
‎Cristos nu s-a coborât de pe cruce.
‎Domnul îți dă mereu ‎harul cuvintelor potrivite.
‎Nu. Un Papă rămâne papă veșnic.
‎E personificarea lui Cristos crucificat.
‎Dacă faceți asta, ‎veți vătăma papalitatea definitiv.
‎Păi...
‎Și ce prejudicii aduc dacă rămân?
‎Eu...
‎E... Doi papi?
‎- Păi... ‎- Nu. E de neconceput.
‎- În 1978, am avut trei papi. ‎- Dar nu în același timp.
‎Era o mică glumă.
‎O glumă?
‎O glumă nemțească. ‎Nu trebuie să fie amuzantă.
‎Există un proverb.
‎„Dumnezeu mereu...
‎corectează un Papă, ‎prezentând lumii un alt Papă.”
‎Aș vrea să văd corecția mea.
‎Ambii cu puteri depline.
‎Nu.
‎Doar unul ar avea puteri depline.
‎Eu aș ieși din lumina reflectoarelor.
‎Silentium incarnatum.
‎- Sunteți forțat să plecați? Curia? ‎- Nu.
‎Dacă ar exista presiuni ‎de acolo, aș rezista.
‎Știu că intențiile ‎și scopurile mele sunt pure.
‎- Sunt cărturar, nu manager. ‎- Nu te opri acum.
‎- Continuă. ‎- Da.
‎Continuă.
‎În plus, eu...
‎Nu te opri acum.
‎- Am stimulator cardiac, sunt aproape orb. ‎- Nu te opri acum.
‎Nu mai văd cu ochiul stâng.
‎Iar...
‎guvernarea presupune ochi pe care nu-i am.
‎Da...
‎M-am străduit și am luptat să fac ce...
‎trebuie făcut, însă...
‎Am pierdut.
‎Slăbiciunea noastră ‎e cea care aduce milostenia Domnului.
‎Vă arătați slăbiciunea, ‎iar El ne întărește.
‎Da.
‎Ți-am oferit răspunsul meu.
‎Fii mulțumit.
‎Cu tot respectul, Sfinte Părinte...
‎Nu eu sunt cel care trebuie ‎să fie mulțumit.
‎Ci 1,2 miliarde de credincioși.
‎Vor trebui să știe de ce.
‎Altfel, vor crede ‎că există un scandal, un complot.
‎Trebuie stabilit modul de conducere.
‎Un mod pe care-l stabilim amândoi.
‎Amândoi? De ce?
‎Luni întregi, mi-am dorit să mă retrag,
‎însă un singur gând ‎m-a împiedicat să fac asta.
‎M-am gândit: „Dacă la următorul conclav,
‎vor vota cu acel cardinal, Bergoglio?”
‎Cu tine.
‎- Apoi, eu mi-am solicitat retragerea. ‎- Exact!
‎Am fost încântat.
‎Cum spuneam...
‎ce m-a împiedicat să mă retrag
‎a fost gândul că te puteau alege pe tine.
‎Dar, acum, ai venit la Roma, ‎ca să mă vezi,
‎iar acum m-am schimbat.
‎- E un compromis. ‎- Ba m-am schimbat.
‎Compromisul e altceva.
‎Stilul și metodele tale ‎sunt total diferite de ale mele.
‎Nu susțin majoritatea lucrurilor ‎pe care le spui sau faci,
‎însă...
‎dintr-un motiv ciudat...
‎acum pot vedea...
‎necesitatea unui Bergoglio.
‎Dar nu pot face asta ‎fără să știu că există, cel puțin,
‎o posibilitate să fii ales.
‎Nu.
‎N-aș putea fi niciodată eu.
‎Bine.
‎Avem un impas.
‎Nu te poți retrage din Biserică ‎decât dacă aprob eu,
‎iar eu nu mă pot retrage ‎până nu accepți să rămâi.
‎E o dilemă teologică.
‎Nu înțelegeți. N-aș putea fi eu niciodată.
‎Știm în adâncul sufletului că se poate.
‎Biserica are nevoie de schimbare, ‎iar tu o poți aduce.
‎Nu.
‎Nu. E... Nu eu. Niciodată!
‎- N-aș putea fi eu. ‎- De ce?
‎Știți de ce.
‎Ți-am citit dosarele.
‎Nu!
‎Dosarele sunt incomplete.
‎Cât de incomplete?
‎Poporului argentinian.
‎Țara trece printr-una din cele mai grele ‎perioade din istoria sa.
‎În anii '70,
‎guvernul a fost înlăturat ‎de o dictatură militară.
‎Atunci, am devenit ‎șeful preoților iezuiți din Argentina.
‎M-am recăsătorit.
‎Cu alte cuvinte, trăiești cu altcineva.
‎Toată lumea era suspectă.
‎Au fost uciși 30.000 de oameni.
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Ne vrem copiii. Unde sunt?
‎Oricine nu era de acord dispărea.
‎Esther, fosta mea șefă.
‎Prietena mea.
‎Fiica ei era printre ei.
‎Noi, argentinienii, putem să vă asigurăm ‎că sunt mii și mii
‎de mame și familii care îndură ‎multă durere, suferință și disperare,
‎fiindcă nu știm unde ne sunt copiii!
‎Se spune că mințiți.
‎Noi spunem minciuni?
‎Că ne-au dispărut copiii?
‎Să ne zică unde sunt! Lașilor!
‎Sunt la așa-zisa Armată Creștină!
‎Mulți preoți au fost văzuți susținători ‎ai Rezistenței Armate.
‎Nici opresori, nici opresați.
‎Părintele Mugica, ‎vocea săracilor din Argentina,
‎a fost martirizat în 1974.
‎După el,
‎au fost uciși mulți preoți și călugărițe.
‎Nu mă mândresc ‎cu vremurile astea, părinte.
‎Simțeam că trebuia să mă asigur ‎că preoții sunt în siguranță.
‎Părinte.
‎Și am vorbit cu Massera, ‎unul dintre liderii juntei.
‎Am încercat să mă înțeleg cu el.
‎Dle amiral.
‎Să fac un compromis.
‎Părintele Bergoglio, de la seminar.
‎- De la seminar? ‎- Încântat!
‎Unde iezuiții devin marxiști ‎prin intermediul cărților.
‎E de partea noastră. ‎A aruncat toate cărțile.
‎Poate că un preot a luat cărțile ‎într-o misiune.
‎Glumesc, părinte.
‎Capelanul meu e iezuit.
‎Te ascult, Bergoglio.
‎Hélder Câmara, ‎Biserică și dezvoltare.
‎Imperialismul yankeu ‎în America Latină, ‎Olivares.
‎Nu înțeleg vizita. Ce se întâmplă?
‎Ești urmărită, Esther.
‎Trebuie să curățăm casa.
‎Cărți...
‎pliante...
‎toate.
‎- Și astea, te rog. ‎- De ce e așa de urgent?
‎Gramsci.
‎Clasa muncitoare. Peronismul.
‎Brecht. Marx.
‎Psihoanaliză.
‎Dar de unde știi că sunt urmărită?
‎Cu cine vorbești?
‎Uite!
‎Îl vezi pe cel care protestează cu tine?
‎Gustavo, da.
‎Nu.
‎Îl cheamă Astiz.
‎E prieten bun cu amiralul Massera.
‎I se mai zice și Îngerul Morții.
‎E un informator.
‎E un ticălos omul.
‎Nu se poate!
‎Îl cunoști?
‎Cât timp vei păstra tăcerea?
‎De ce nu vorbești?
‎De ce nu ieși să vorbești?
‎Dacă vorbesc, nu mai pot ajuta.
‎Nu. Dacă ai vorbi, ai fi unul dintre noi.
‎Dar îți place să fii unic ‎în palatul amiralului...
‎să-ți faci contacte.
‎Nu-i așa?
‎Atunci m-a privit de parcă eram un străin.
‎Cu teamă.
‎A fost ultima dată când am mai văzut-o.
‎Ea m-a avertizat,
‎dar eu n-am ascultat-o.
‎Dacă o ascultam, nu făceam greșelile ‎pe care le-am făcut.
‎I-am fost profesor. ‎Acum e șeful iezuiților din Argentina.
‎Și din Uruguay.
‎Ei sunt băieții care deprind competențele.
‎Hai să te prezint băiatului ‎de care ziceam!
‎E un adevărat artist!
‎Jalics! Ascultă-mă.
‎Trebuie să închizi Rivadavia.
‎- Poftim? ‎- Vreau să închizi misiunea asta.
‎Yorio!
‎N-am construit misiunea degeaba.
‎Nu putem abandona oamenii.
‎Știu, dar, cu Massera, ‎dacă n-am pierdut un iezuit...
‎Asta fiindcă n-ai vorbit.
‎Și ne-ai făcut să părem irelevanți.
‎Suntem urmăriți
‎și nu-i încântă ce văd.
‎Știu! E evident asta.
‎Cum?
‎Poftim?
‎De unde știi asta, Jorge?
‎Ai fost la casa președintelui Videla?
‎Să-l împărtășești?
‎Sunt criminali, Jorge.
‎Rolul meu e să apăr Ordinul.
‎Asta e misiunea noastră acum? ‎Să ne protejăm?
‎V-am învățat...
‎Cum îl cunoaștem pe Cristos?
‎Călcându-i pe urme. Unde ne conduc ele?
‎- Aici. ‎- Sau în fața plutonului de execuție!
‎Atunci, așa să fie!
‎Sunt superiorul tău.
‎Vă rog să vă întoarceți la seminar!
‎Și dacă n-o facem?
‎Sunteți iezuiți. Ați depus jurăminte!
‎Dacă le încălcați, nu mai sunteți iezuiți!
‎Dacă nu mai suntem iezuiți, ‎pierdem protecția.
‎E ca o condamnare la moarte.
‎Atunci, respectați jurămintele! ‎Fir-ar să fie!
‎Refuzăm să ne încetăm activitatea.
‎Tu poți sta la ceai cu criminalii.
‎Ascultă-mă!
‎Voi vorbi cu oricine mă ajută ‎să salvez vieți.
‎Iar tu te vei supune. Închide proiectul!
‎E un ordin.
‎Mă auzi? E un ordin!
‎Dar nu mi-au ascultat ordinele.
‎Mi-au pus la îndoială autoritatea.
‎Vorbești despre... autoritatea ta. ‎Ce-ai făcut cu autoritatea?
‎Ai folosit-o ca să salvezi zeci de vieți.
‎Scrie în dosarul tău.
‎V-am adus ceva de mâncare...
‎Și ai ascuns familii și sindicaliști ‎la seminar.
‎Pe unii i-ai condus la graniță tu însuți.
‎N-a fost destul.
‎Nu.
‎Nu. Nu pentru...
‎frații tăi iezuiți, nu.
‎E un ordin!
‎Mândria...
‎mi-a întunecat judecata.
‎Li s-a luat dreptul de a ține liturghia.
‎Și, cu el, protecția Bisericii.
‎Eu trebuia să-i apăr.
‎N-am reușit.
‎Pleacă acasă!
‎Gata cu slujba!
‎Cine e preotul?
‎Liniștiți-vă.
‎Dlor, calmați-vă, vă rog.
‎Liniștiți-vă! Nu e nimic!
‎Nu e nevoie de asta! Vă rog!
‎Liniștiți-vă! Nu e nevoie!
‎Nu e ușor să te bizui ‎doar pe milostenia Domnului.
‎Știu că El are o capacitatea deosebită ‎de a ne ierta greșelile.
‎Domnul uită,
‎dar eu, nu.
‎Au fost luați și torturați luni la rând.
‎Aveau mâinile rupte.
‎Dle amiral!
‎Preotul.
‎Intrați!
‎Bergoglio.
‎Dle amiral.
‎Te ascult.
‎Dle amiral, preoții mei sunt la tine.
‎Ce șut a tras Vilas!
‎E bun, nu-i așa?
‎Dle amiral...
‎aveți doi dintre preoții mei, ‎Jalics și Yorio,
‎aflați în detenție.
‎Nu sunt implicați în activități politice.
‎De ce i-ai dat afară?
‎Au fost doar suspendați temporar.
‎E o chestiune administrativă.
‎Cine v-a zis asta?
‎Noi vedem și auzim tot.
‎Au trecut patru luni!
‎Ce le faceți?
‎Ajunge, Bergoglio!
‎Știu exact unde sunt preoții mei!
‎Nu sunt preoții tăi.
‎Tocmai ai zis asta.
‎E o chestiune „administrativă”.
‎Ar trebui să gândești mai mult ‎înainte să acționezi.
‎Cuvintele mele n-au reușit nimic.
‎Era gol.
‎Dar ai făcut tot ce-ai putut.
‎N-a fost destul.
‎Toate dictaturile...
‎ne răpesc libertatea de alegere.
‎Știm amândoi asta.
‎Sau ne dezvăluie slăbiciunile.
‎Apoi, ne-au dus acolo.
‎Erau atâtea cadavre aduse la țărm,
‎încât Garda de Coastă ‎s-a plâns că nu face față.
‎Dragul meu prieten.
‎Iar eu unde eram?
‎Unde era Cristos atunci?
‎Își bea ceaiul în palatul prezidențial?
‎Sau era torturat în închisori
‎cu Yorio și Jalics?
‎Poate calea pare dreaptă când...
‎privim înapoi.
‎Pe drum, ne simțim adesea pierduți.
‎Noaptea neagră a sufletului.
‎După căderea dictaturii ‎și reinstaurarea democrației,
‎ordinul tău te-a atacat.
‎Ai fost destituit,
‎înlăturat din funcție,
‎ai rămas fără nicio autoritate,
‎trimis în străinătate.
‎Te-au acuzat de opinii extremiste, ‎că ești de dreapta,
‎că ai păcătuit făcând prea puțin,
‎că ești egocentric.
‎Ai fost trimis în munți,
‎exilat.
‎Doamne, binecuvântează hrana asta...
‎Doi ani de introspecție,
‎de zile și nopți întunecate.
‎De criză interioară.
‎De schimbare.
‎„NOUA EVANGHELIZARE ‎DIN PERSPECTIVA EXILAȚILOR”
‎Iartă-mă, părinte, căci am păcătuit.
‎O urăsc pe fosta mea soacră.
‎Mă gândesc s-o omor.
‎Iartă-mă, părinte, am păcătuit.
‎Am auzit o mulțime de confesiuni.
‎Am învățat să ascult.
‎Am gânduri urâte.
‎Mă masturbez de multe ori pe zi.
‎- Iartă-mă, părinte, am păcătuit. ‎- Trăiesc mereu în păcat.
‎Îmi e foarte rușine de asta.
‎Sunt mereu deprimată.
‎...mă uit la ei cu dorință sexuală.
‎Mă simt un impostor.
‎Aveam un televizor.
‎Îmi plăcea să mă uit la fotbal.
‎Televizorul are nevoie ‎de antenă și de semnal.
‎Uneori, semnalul e slab.
‎Nu știm de ce, ‎dar, uneori, nu funcționează.
‎La fel e și când ne rugăm.
‎Uneori, semnalul de la Dumnezeu ‎e puternic și clar.
‎Funcționează bine, se simte legătura,
‎că suntem chiar conectați,
‎un contact direct.
‎Dar, alteori...
‎se poate spune doar:
‎„Păi...
‎măcar am încercat.”
‎Însă nu primim înapoi... nimic.
‎Nu avem un răspuns.
‎Puteți spune: ‎„Părinte, tu nu pățești asta.”
‎Lumea crede că pentru noi, ‎preoții, e altfel...
‎Că avem...
‎o linie directă cu Dumnezeu.
‎Nu e așa.
‎Pentru noi e la fel ca pentru tine, ‎pentru tine...
‎Ce vreau să zic e...
‎Azi nu sunt vrednic să țin slujba.
‎Ar fi cuvinte goale.
‎Doar cuvinte.
‎Azi, voi trebuie să mă învățați pe mine.
‎Așa ar fi cel mai bine.
‎Am cunoscut tirania în țara asta,
‎însă acum se ridică o nouă tiranie.
‎Nu doar aici,
‎ci peste tot în lume.
‎Vorbești despre tiranie! ‎Prietenii tăi au fost tiranii!
‎Ne-au luat toți amicii!
‎Ești complice.
‎Prieten cu armata!
‎Spune adevărul!
‎Unde sunt?
‎O tiranie...
‎nu doar a represiunii...
‎a opresiunii...
‎sau a terorii.
‎O tiranie a structurilor ‎economice nedrepte...
‎care creează inegalități uriașe.
‎Vedeți voi...
‎Douăzeci la sută din populația lumii
‎consumă resursele
‎într-un ritm ‎care privează națiunile sărace
‎și generațiile viitoare
‎de cele necesare supraviețuirii.
‎Așa cum porunca
‎„să nu ucizi”
‎stabilește o limită clară
‎pentru protejarea valorii vieții umane,
‎azi,
‎trebuie să spunem „nu vei face asta”
‎unei economii a excluderii,
‎a inegalității,
‎care idolatrizează banii.
‎Toate comunitățile
‎sunt chemate să fie un instrument ‎pentru eliberarea...
‎eliberarea
‎și promovarea
‎celor săraci.
‎CONSTRUIȚI PODURI, ‎NU ZIDURI
‎Ce greu ne e să ne punem ‎pe locul al doilea uneori...
‎și să nu mai fim egoiști.
‎Fiindcă gândim:
‎„Voi fi un idol, voi fi iubit, ‎voi fi Dumnezeu.”
‎Nu e așa.
‎Există un singur Dumnezeu. Sus.
‎Așa că vreau să pasați mingea.
‎Román, îl ai pe Lucas aici. Uită-te la el!
‎E limpede?
‎- Ați înțeles? ‎- Da.
‎- Ați înțeles? ‎- Da!
‎Să jucăm!
‎Cu pase puternice și scurte! Hai!
‎Acum învățați să jucați și în echipă.
‎Avem nevoie de poduri, nu de ziduri.
‎Mulțumesc.
‎Încântat!
‎Mi-a făcut plăcere să vă aud.
‎După ani de zile,
‎cardinalul Quarracino te-a remarcat ‎la o conferință internațională.
‎Ai fost numit episcop.
‎Dar nu trăiai ca unul.
‎Renunțaseși la lux.
‎Ai făcut lucrarea pe care le-o refuzai ‎cândva părinților Yorio și Jalics.
‎Am încercat să urmez pe calea ‎de pe care-i izgonisem.
‎Cu fiecare legumă tăiată,
‎cu fiecare evacuare oprită.
‎Fiecare caz câștigat îl vedeam ‎ca pe o penitență.
‎Da.
‎Îți voi spune un lucru mărunt.
‎Toți suferim de...
‎mândrie spirituală.
‎Cu toții.
‎Trebuie să-ți amintești că...
‎nu ești Dumnezeu.
‎„Întru Domnul nostru ‎ne mișcăm, trăim și existăm.”
‎Trăim întru Domnul, dar nu suntem El.
‎Suntem doar oameni.
‎Dar...
‎uite-l!
‎Omul.
‎Da.
‎Deci...
‎dacă-mi permiți,
‎fiule.
‎Trebuie...
‎să crezi în milostenia ‎pe care o propovăduiești.
‎Te iert de toate în numele Tatălui, ‎al fiului și al Sfântului Duh.
‎Mulțumesc, părinte.
‎Sfinte Părinte.
‎E ora nouă. ‎Se deschid ușile pentru public.
‎Doamne! Am uitat.
‎Vreți să amân deschiderea?
‎Nu. Cei mai mulți de aici ‎au așteptat o viață să vadă asta.
‎Pe aici.
‎Da. Hai cu mine! Vreau să-ți arăt ceva.
‎Asta e sacristia,
‎denumită și camera lacrimilor.
‎Nu știu dacă sunt lacrimi de bucurie ‎sau de durere.
‎Am intrat pe ușa aceea ca Joseph Ratzinger
‎și am ieșit pe aceeași ușă ‎ca Papa Benedict al XVI-lea.
‎Mulțumesc.
‎Sfinte Părinte, vă e foame?
‎Foame?
‎Poate că da. Cred că mi-e foame.
‎- Să cer la bucătărie să... ‎- Nu e nevoie. E o...
‎Există un local ‎chiar în fața Porții Angelica.
‎Îl știi? Au pizza și cafea excelente.
‎- Pizza? ‎- Da.
‎Nu.
‎Pizza, da?
‎O Margherita și o Diavola, ‎două Fanta și o cafea.
‎Mă scuzați.
‎Scuze.
‎- Scuze. ‎- Nu faceți fotografii, vă rog!
‎În trecut, când mânca ‎un Papă sau un Sfânt Părinte,
‎la fiecare masă, mereu alături de el,
‎stăteau trei frați iezuiți și...
‎erau degustătorii lui.
‎Prin lipsa iezuiților, mai mult ‎de un Sfânt Părinte a murit otrăvit.
‎Ar trebui să iau o mușcătură ‎din felia dv., da?
‎- Ca să fim siguri. ‎- Nu.
‎Nu. E pizza mea.
‎- Spuneți rugăciunea, Sfinte Părinte? ‎- Da.
‎Da.
‎Mulțumesc, Doamne, pentru bucatele astea,
‎de aici, de dincolo de vremuri.
‎Vezi tu, Doamne? Biserica ta, turma ta
‎e atacată, e în criză.
‎Doamne, dă-ne înțelepciunea și puterea
‎să luptăm cu ipocrizia ‎care o desfigurează.
‎Sfinte Francisc,
‎ajută-ne în încercarea noastră ‎de a repara Biserica.
‎Vrei să mai adaugi ceva?
‎Amin.
‎Amin. E bine.
‎Da.
‎E bună, nu?
‎Să știi că eu...
‎mă gândeam la dascălii tăi,
‎Yorio și Jalics.
‎Te-ai împăcat vreodată cu ei?
‎Cu Jalics, da.
‎Am ținut slujba împreună.
‎Aprinzi lumânările, te rog?
‎Sunt aprinse, părinte.
‎Jalics.
‎Îmi dai patrafirul? Suntem în întârziere.
‎În numele Tatălui, al Fiului ‎și al Sfântului Duh.
‎Amin.
‎Doamne, spală-mi...
‎toate păcatele,
‎ca să pot sărbători...
‎cu demnitate aceste mistere sacre.
‎Acum, să ne oferim unul altuia...
‎cu toții...
‎o îmbrățișare fraternă pentru pace.
‎Am plâns...
‎unul în brațele celuilalt.
‎M-a iertat.
‎Și Yorio?
‎Nu.
‎Până la final, m-a văzut un trădător.
‎După care a murit.
‎Încă sunt un simbol ‎al discordiei în Argentina.
‎Ieri spuneai:
‎„Viața nu e niciodată statică.”
‎Da?
‎Păi...
‎Vezi tu...
‎se conduce nu prin putere ‎și nici prin intelect,
‎se conduce prin...
‎tu, mai ales, conduci prin...
‎felul în care trăiești sau ai trăit.
‎Te-ai schimbat.
‎Omul acela...
‎e încă în mine.
‎Îndoiala aceea...
‎încă există.
‎Crezi că păcatele tale de descalifică,
‎însă toți suntem păcătoși.
‎Acum, te rog, ascultă spovedania mea.
‎Ai refuza să mă spovedești, Bergoglio?
‎Nu îngenuncheați! Vă rog, Sfinte Părinte.
‎Stați jos, vă rog.
‎Cred că, dacă stau, ‎trebuie să fie o spovedanie informală.
‎Ce-ar trebui să zic?
‎Nu știu. Ce zici de obicei?
‎De când nu v-ați mai spovedit?
‎Opt... șapte... opt zile.
‎Și ați păcătuit mult în timpul...
‎Iertare, nu vreau să insinuez că ați...
‎Firește că am păcătuit.
‎Mai multe păcate scuzabile
‎și...
‎Dar devin prea bătrân și prea uituc
‎ca să mi le amintesc.
‎- Puteți spune asta? ‎- Da.
‎Nu știam că puteți spune asta. ‎E folositor.
‎Am păcătuit față de tine, Doamne, ‎și ar trebui să te ador.
‎De copil, am greșit neavând...
‎curajul de a gusta din viață însăși.
‎În schimb, m-am ascuns între cărți ‎și în studiu.
‎Acum știu că asta...
‎m-a lăsat gol și neștiutor de lumea...
‎pe care Biserica... ar trebui s-o ajute.
‎Continuați.
‎Îl mai știi pe părintele Maciel?
‎Au fost plângeri acum 12 ani
‎că a continuat decenii întregi ‎să molesteze băieți...
‎Da, n-am acordat suficientă atenție ‎sarcinilor pe care le avea acest preot.
‎Atenție suficientă?
‎Sat după sat?
‎Da.
‎Dar știați!
‎Da, trebuia să știu.
‎Trebuia să știu.
‎- Am primit datele. ‎- Erau mai multe.
‎Am avut dovezile pe birou, dar...
‎Ați uitat să iubiți oamenii ‎pe care trebuia să-i apărați.
‎Da.
‎Cer iertare.
‎Părinte...
‎Dacă e unicul motiv ‎pentru care doriți retragerea,
‎e și mai important să rămâneți, ‎să vindecați rana.
‎Ascultă-mă.
‎Desăvârșiți lucrarea începută!
‎Orice motiv ți-aș da nu e de ajuns.
‎Așa că o să repet.
‎Nu mai pot sta pe Sfântul Scaun ‎din catedrala Sf. Petru.
‎- Greșiți. ‎- Nu simt prezența lui Dumnezeu.
‎Nu-i pot auzi vocea. Mă înțelegi?
‎Nu. Dumneavoastră greșiți.
‎Cred în Dumnezeu! Mă rog lui Dumnezeu!
‎Liniște!
‎Nu mai pot juca rolul ăsta.
‎Îmi pare foarte rău.
‎De copil, de când eram băiețel,
‎I-am simțit mereu prezența, alături.
‎Toată viața am fost singur,
‎dar nu m-am simțit singur până acum.
‎Îmi pare foarte rău.
‎Da.
‎Dar acum, în ultimele două zile, ‎I-am auzit vocea.
‎I-am auzit iar vocea.
‎- Mă bucur. ‎- Da.
‎Iar vocea era ultimul lucru ‎pe care mă așteptam să-l folosească.
‎A fost vocea ta.
‎- Nu. ‎- Ba da.
‎Poate că nu L-am putut auzi ‎nu fiindcă îmi întorcea spatele,
‎ci fiindcă spunea:
‎„Pleacă...
‎robul meu credincios.”
‎Domnul, părintele milosteniei,
‎a trimis Sfântul Duh printre noi
‎pentru iertarea păcatelor.
‎Fie ca Domnul să vă ierte ‎și să vă liniștească.
‎Iar eu vă iert de păcate.
‎Și vă amintesc...
‎adevărul poate fi esențial,
‎însă, fără dragoste,
‎e de nesuportat.
‎Caritas in veritate. ‎Cartea dv.
‎Da.
‎În numele Tatălui, ‎al Fiului și al Sfântului Duh.
‎Amin.
‎Mi-ai ridicat o mare povară de pe umeri.
‎Dv. ați pus una mare pe ai mei.
‎Mai e vreo cale de ieșire ‎sau să chem garda?
‎Nu, m-am ascuns destul în spatele gărzii.
‎Nu. Sunt oamenii mei.
‎Le sunt Papă. Cel puțin, deocamdată.
‎Să mergem!
‎Nu! Lasă-l!
‎Uite! E fericit.
‎Lasă-l să se bucure!
‎Ești încântat că pleci acasă.
‎E extenuant să vorbesc în engleză.
‎E o limbă groaznică. ‎Atâtea excepții pentru atâtea reguli!
‎Da.
‎Nu uita...
‎silentium incarnatum.
‎Știi povestea Sfântului Francisc?
‎Când i s-a cerut...
‎i-a zis Domnul să-i refacă biserica, ‎a crezut că se referea la ziduri.
‎Bietul Sfânt Francisc!
‎Până și el a făcut greșeli.
‎Da.
‎Ei, bine...
‎Sfinte Părinte. La revedere!
‎- La revedere! ‎- Nu.
‎- Ce e? ‎- Vă rog.
‎Ce e?
‎- Sfântului Francisc îi plăcea să danseze. ‎- Da.
‎Ar fi învățat să danseze tango.
‎- E prea târziu pentru mine. ‎- Nu.
‎Haideți! Vă arăt eu.
‎- Haideți! ‎- Nu.
‎- Încercați! Vă voi învăța. Haideți! ‎- Nu.
‎- Nu știu. ‎- Deci...
‎Vedeți, înaintez cu dreptul.
‎- Da. ‎- Iar dv. înaintați...
‎- Unu, doi... ‎- Unu, doi.
‎...trei, patru. Jumătate de pas.
‎Și în laterală.
‎Nu.
‎Nu. Pleacă!
‎Lasă-mă în pace!
‎Pleacă! Du-te!
‎Mergi la aeroport! Pleacă!
‎Poftim!
‎Asta e pentru tine.
‎- Da. ‎Abbey Road. ‎- Păi...
‎- Beatles. ‎- Categoric.
‎- Du-te! ‎- Abbey Road.
‎Frumos!
‎Mulțumesc.
‎Prietene...
‎Gata. Acum pleacă.
‎La revedere!
‎La aeroport!
‎Să nu-l aduceți înapoi!
‎La revedere!
‎Ce e?
‎De câte ori are vești proaste,
‎vorbește în latină.
‎- Am auzit bine? ‎- Nu cred.
‎Tu ai înțeles?
‎Ești sigur?
‎Papa tocmai a renunțat.
‎Poftim?
‎E incredibil, însă e ultima zi ‎de papalitate a lui Benedict al XVI-lea.
‎Se mută la Gandolfo, unde va...
‎...să devină...
‎...așa cum a spus:
‎„Un simplu pelerin care ar dori ‎să lucreze pentru binele comun.”
‎...catolici din toată lumea vin ‎să vadă alegerea unui nou papă
‎și, pentru prima dată, ar putea fi ‎din America Latină sau de Nord.
‎Mulți dintre cardinali ‎vor să micșoreze prăpastia
‎dintre ce se întâmplă acolo
‎și ce se întâmplă în Biserică, în lume.
‎Eminență, conclavul va alege o direcție ‎mai conservatoare
‎sau mai progresistă?
‎...la răscrucea dintre vechi și nou.
‎Cardinalii se pregătesc, ‎într-un ritual, la câteva ore
‎de la primul vot, pentru un Papă nou
‎și sunt...
‎Domnul să vă ierte pe toți pentru asta!
‎Să nu-i uiți pe cei săraci!
‎Ai un telefon?
‎Dragi frați
‎și surori...
‎Sfinte Părinte, îmi pare rău. Nu răspunde.
‎Bine. Mulțumesc.
‎Sfinte Părinte, trebuie să alegeți.
‎Voi purta ce port. Mulțumesc.
‎Și pantofii?
‎Pantofii fac parte ‎dintr-o tradiție de la...
‎Nu. Ai mei sunt buni.
‎Sfinte Părinte, pelerina?
‎Nu, mulțumesc. Carnavalul s-a încheiat.
‎Dacă trebuie să fie lacrimi,
‎să facem să fie lacrimi de bucurie.
‎Frați și surori...
‎bună seara!
‎Știți cu toții că...
‎datoria conclavului...
‎a fost să ofere un episcop Romei.
‎Se pare că frații mei cardinali...
‎au găsit unul aproape la capătul lumii.
‎Dar... iată-ne aici!
‎Înainte de toate,
‎aș dori să spun o rugăciune
‎pentru episcopul nostru...
‎Emeritul Benedict al XVI-lea.
‎Să ne rugăm împreună pentru el!
‎Numele?
‎Bergoglio. Jorge Bergoglio.
‎Ca Papa?
‎Păi...
‎da, dacă...
‎Codul poștal?
‎E Orașul Vatican.
‎Da, foarte amuzant.
‎Stai acolo toată noaptea?
‎Da, Sfinte Părinte.
‎Serios?
‎Încerc să am Wi-Fi aici. ‎Știi cum funcționează?
‎Wi-Fi-ul?
‎Da. Încerc să fac o rezervare
‎și se pare că nu se poate face ‎decât online.
‎Mă poți ajuta cu ceva?
‎Sigur, Sfinte Părinte.
‎Numai să...
‎Ți-aș fi recunoscător.
‎De pe telefonul tău! Sigur.
‎Și unde mergeți?
‎Lampedusa.
‎Câte locuri?
‎Doar eu.
‎Vi se permite să mergeți singur?
‎Desigur.
‎Sunt Papa.
‎SEUL, COLOMBO
‎NAIROBI, HAVANA
‎TIRANA, BOGOTÁ
‎DUBLIN, BETLEEM
‎Suntem martorii ‎unei globalizări a indiferenței.
‎Există o cultură a conflictului,
‎care ne face să ne gândim numai la noi.
‎Ne face să trăim în bule de săpun,
‎care, oricât de frumoase ar fi, ‎sunt și lipsite de substanță.
‎Ne-am obișnuit cu suferința altora.
‎„Nu mă afectează pe mine.”
‎Nimeni din lumea noastră ‎nu se simte responsabil.
‎Cine e responsabil de sângele vărsat ‎de frații și surorile noastre?
‎De refugiații eșuați ‎pe coastele Mediteranei?
‎„Eu n-am niciun amestec.
‎Altcineva e responsabil.
‎Sigur nu eu.”
‎Când nu există vinovați...
‎toată lumea e vinovată.
‎Nu te opri acum. Continuă deplasarea.
‎- Cum te simți, Sfinte Părinte? ‎- Mă adaptez, Sfinte Părinte.
‎Și sunt gata să te distrug.
‎Finala Cupei Mondiale 2014 a început.
‎E Germania contra Argentinei.
‎Doi rivali mari.
‎Se întâlnesc din nou ‎pentru meciul din finală.
‎Uite! Tu ești.
‎Ești celebru.
‎E echipa Argentinei, ‎care a învins Olanda în semifinale.
‎Să știi că e palpitant. ‎Înțeleg emoția acum.
‎Simt emoția.
‎Bine. Înțelegi.
‎E echipa Germaniei, ‎care a bătut Brazilia cu 7 la 1.
‎- Pizza. ‎- Te rog.
‎Un moment dulce-amar pentru brazilieni,
‎gazde ale unei Cupe Mondiale ‎chiar minunate.
‎Se remarcă Higuaín cu o șansă!
‎Iar șansa a fost ratată.
‎Se apropie Mascherano.
‎Toni Kroos, fault. ‎Iar Müller a fost doborât...
‎Argentina e foarte violentă.
‎Nu. Face parte din joc.
‎Fanii Germaniei sunt pregătiți ‎de cornerul lui Toni Kroos.
‎Iar Höwedes a marcat!
‎Bară și prinde Romero!
‎Higuaín e la balon în centru, ‎iar Higuaín a marcat!
‎Însă nu se va pune.
‎Higuaín era în ofsaid.
‎Nu!
‎Ce șansă pentru Germania!
‎Mascherano. Zabaleta.
‎E un fault clar.
‎Nu, face parte din joc.
‎Noroc!
‎Atac după atac, fault după fault.
‎Și-a rotit mâna.
‎- I-a dat sângele. ‎- N-are nimic.
‎- E doar o zgârietură. ‎- Ce oameni violenți!
‎- E o zgârietură. ‎- Nu!
‎Sergio Agüero e un jucător foarte norocos ‎să mai fie pe teren.
‎André Schürrle.
‎Încearcă să progreseze.
‎Și-i pasează lui Götze!
‎Nu!
‎Mario Götze, pentru Germania!
‎Ce moment pe Maracanã!
‎Acum, Germania poate sărbători.
‎Germania e campioană mondială!
‎Bravo!
‎Jocul a fost decis
‎de un singur gol grandios, ‎marcat de Mario Götze.
‎E Germania!
‎Felicitări!
‎Să mănânci bine!
‎Subtitrarea: Daniel Onea