Du entrer en verden,
nærmest hemmelig og glemt,
som en strøm fanget mellom kanaler,
menneskehetens hemmelige museum,
skyggenes private bibliotek.
Alt utfolder seg på en scene formet av mystikk
og som kun eksisterer på en frekvens fanget mellom logikk og myte.
Du kommer inn i Paradox Theater.
Kveldens episode er:
"I Nattens Stillhet"
CAYUGA I NEW MEXICO BYGRENSE - 497 INNBYGGERE
Hei, skal du og familien på kampen?
Nei, bare jeg.
Patricia er hos Hobb-familien med barna.
Hobb-familien?
Bra vi ikke spiller mot dem.
Ja, det skal være sikkert.
Vi ses på kampen.
CAYUGA VIDEREGÅENDE SKOLE
Jeg vil ikke tenne neste sigarett.
Jeg har en som vil gjøre susen.
-Mrs. McBroom ser etter deg. -Hvorfor?
Vet ikke. Jeg spiste kveldsmat.
Ingrids søster ga deg full overhaling.
-Nei. -Jo.
I bilen med Millie akkurat da jeg kom forbi.
Pokker, hva var det?
Var nok derfor de ringte.
Gi meg en bedre følelse.
-Dette føles ikke bra. -Arlo er under tribunen og sjekker.
Forrige gang hadde et ekorn bitt gjennom en kabel.
Ekornskjelettet hadde kabelen i munnen.
Er det lys eller elektrisk? Vi kan ikke kjøre hvis det blinker.
-Vet ikke. Jeg spiste. -Hvor mange ganger
skal du si at du spiste?
Sam, hva skjer?
-Vet ikke. Det bare blinker. -Ok, vi kobler til.
-Jeg har ikke testet det. -Vi sjekker. Kom igjen, koble til.
Greit.
Forsiktig. Får du støt, gror det ikke hår på kroppen din
-og du får ingen ny date. -Slutt.
Finn Mrs. McBroom.
Ja, men jeg liker ikke den tonen.
Blinker det når opptaket starter,
så stopp, ellers får jeg en av Buell-brødrene
-til å banke deg. -Everett.
-Everett. Hei. -Akkurat.
Mrs. McBroom leter etter deg.
Renny er på tribunen med hornet.
Ja, Benny sa det. Hva vil hun?
Jeg vet ikke. Hun bare går rundt og spør alle: "Hvor er Everett?"
"Har du sett Everett? Når kommer han hit?"
Det sier meg ingenting. Ta hornet og sett deg.
Forresten, få det.
Noe er feil. Jeg spilte trombone.
Everett! Kan du vise meg hvordan båndopptakeren fungerer?
Hva? Du høres ut som en mus blir spist av en pungrotte.
-Få hornet. -Jeg sa:"Kan jeg
ta med opptakeren og du vise meg?"
-Klart det. Nå, Renny. -Flott!
-Hvorfor? -Slipp det ned, Renny.
-Ikke ødelegg det. -Som hva?
Hva skal jeg... Slipp det nå. Kom igjen.
-Ja. Sånn. Flink gutt. -Hei, hvor skal du?
-Everett! -Ha det, Renny.
Everett. Arlo ba meg få deg ned.
Hvorfor? Hvor er han? Ned hvor?
Han er i skapet. Vet ikke hva han vil.
De forteller ikke noe til meg.
De hører ikke på meg. Han sa: "Hent Everett."
Vel, jeg vet ikke hva som skjer.
Jeg kom akkurat. Jeg kan ikke hjelpe.
-Jeg har et program klokken 19... -Jeg vet.
Han hører bare ikke på meg.
Si det til ham selv.
Jeg ba dem skru av strømmen da tornadoen kom,
men de hører ikke på meg.
Forrige gang var det et ekorn
som hadde bitt i kabelen.
Ekornet hadde kabelen i munnen.
Ja, Benny sa det.
En rotte gnagde på kabelen til resultattavlen.
-Visste du det? -Nei.
Akkurat.
Og en ugle slo seg ned på loftet i biblioteket,
så det var beinrester fra forskjellige dyr der
vi oppbevarer korpsuniformene.
Helen Trank hadde en flaggermusskalle.
Vent.
Hvorfor er du her?
Nei, vent. Det var meg.
Arlo, kom ut nå!
Vent.
Hva gjør Everett her?
Du ba meg hente ham.
-Nei. -Jo.
-Nei. -Du ba meg få ham hit.
Jeg sa Emmett, ikke Everett.
-Emmett. -Jeg spurte spesielt
om du ønsket Everett fra radioen.
Jobber ikke Emmett på radiostasjonen?
Nei, Everett jobber der.
Arlo. Trenger du meg ikke, går jeg igjen.
Har Emmett aldri jobbet i radioen?
Nei, kun jeg.
Emmett er på Santa Mira Mills.
Han er elektriker.
Vent litt nå.
-Emmett jobbet i radioen. -Nei, vent.
-Vent. -Du ba meg få ham hit.
Skal vi ta over den siste kampen?
Renny vil ha igjen hornet.
Ja. Var derfor jeg tok det.
-Fant du båndet? For det... -Alle kamper har samme bånd.
Det er bak på opptakeren. Se her.
-Får Renny hornet tilbake? -Hvis han slutter å ødelegge.
Noen må gi ham juling.
-Fay, mente du nå? -Går det greit?
-Greit å gå? -Ja.
Så bli. Vi går.
Jeg skal bare sjekke dette.
Fant det. Vi bruker samme bånd som sist?
Ja, samme for hver kamp.
Men det vil gi annet snakk på linjen.
Vil det ikke?
-Har du lest bibelen, Sam? -Ja.
Der har du svaret.
-Svar på hva? -På alt.
-Men det betyr ikke... -Jo, etter hvert.
Ingen kjøper nytt bånd til hver kamp.
Hvis problem, spør jeg Mr. McKean. Kanskje han kjøper nye,
men det gjør ingen forskjell nå.
Går strømmen, avslutt opptak.
Kjøper ikke for Mr. McKean.
Det sa du allerede.
Ok, hva skjer?
Hva skjer? Hvorfor har du Rennys horn?
Visste ikke du spilte.
-Hvorfor ikke nå? -Orker ikke korps.
Jeg jobber under kampene, så Ruth kan se siden Greg er på A-laget.
Hvorfor har du Rennys horn?
Han må straffes for å være Renny.
Du jobber? Hva med Rita Cope eller Winifred?
Winifred jobber natt i San Mirial, Rita sluttet.
-Hun jobber på Zeb's nå. -Så hva er denne boksen?
-Westinghouse? -Ja. Den du anbefalte.
-Hvor kjøpte du den? -Montgomery Ward-katalogen.
Ok. Hva har du tatt opp?
Ingenting ennå.
Jeg ville ikke ødelegge alt.
-Du har ikke tatt opp noe? -Nei. Ville ikke ødelegge noe.
Du har ny båndopptaker.
Ikke nysgjerrig på å trykke på en knapp?
Er nysgjerrig. Men ville ikke...
-Er nervøs. -Er det batterier i?
-Ja. -Så trykk på opptak.
Ta ut mikrofonen.
Går hjulene rundt på siden?
-Ja. -Ok. så snakk.
-Hva skal jeg si? -Prøv dette.
Løft høyre arm.
Si: "Jeg er ikke og har aldri vært,
medlem av Kommunistpartiet."
Jeg er ikke og har aldri vært,
medlem av Kommunistpartiet.
Rundt Dodge City og området mot vest...
Det er bare én måte å håndtere plyndrere og mordere,
og det er med US Marshal og lukten av kruttrøyk.
Sponset av L&M sigaretter.
Den var bra. Vil du høre?
-Ja. -Greit. Ok.
Hei, karer!
Ja.
De kjenner meg. Jeg er Everett.
Jeg liker de karene.
-Dette er Fay Crocker. -Den tar ikke opp noe.
Jeg vet. Jeg har aldri holdt en mikrofon.
-Jeg øver. -Jeg ba deg ikke om det.
-Jeg ba deg holde munn. -Det gjør jeg ikke.
-Det er min opptaker. -Pass på.
Bra. Sånn må du gjøre når du tar opp.
Det var dronningen av Cayuga. Du, 500 Watts-Fay.
Dette er Fay Crocker.
Jeg har aldri holdt en mikrofon før nå.
...bare én måte å håndtere plyndrere og mordere, det er...
Er ikke det spennende?
-Veldig. -Trykk knappen. Prøv igjen.
-Høres jeg virkelig sånn ut? -Ja.
Det er 100 prosent Cayuga-dronning. Kjør båndet.
-Hva skal vi ta opp? -Rolig, Clyde. Mye å fortelle.
Kom igjen. Bli med meg.
Jeg er her med Fay Crocker,
som spiller horn og er opptaksekspert.
Hva vil du fortelle om deg selv, Fay?
Jeg vet ikke.
Kom igjen. Båndet går.
-La oss lage kjeks. -Dette er Fay...
Vent. Hva betyr det?
Det betyr å ta opp. Opptak.
Du trenger en sigarett. Alle med mikrofon røyker.
Har ikke lyst på røyk.
Det er kult. Bare noe å holde.
En rekvisitt. Gjør deg tryggere.
Gi meg hornet.
Jeg får ikke gi det til andre.
-Hvorfor ikke? -Skades det, må jeg betale.
-Skolen eier det. -Ok. Ikke noe problem.
Bacon, bacon, 940.
-Hva er det? -Jeg hørte det i en krigsfilm.
De sier ikke "bacon, bacon, 940" under en krig.
Mulig vi tenker på ulike kriger.
Dette er ikke krigsradio.
Du må si noe sprudlende.
Ok, hold den.
Du går over til Oliver-paret og vi intervjuer dem.
Everett, nei! Det er en dårlig idé.
-Ikke moro. -Dere får
spørsmål før kampen.
-Hallo, Everett. -Hva er dette?
-Hva skjer? -Vi tar opp intervjuer.
Cayuga vinner med åtte poeng. Hva tenker dere?
-Fyr, Fay? -Nei.
Holder den som en mikrofon.
-Spør om noe. -Kan ikke.
-Du gjør meg nervøs. -Et spørsmål.
Spør hvem som helst om hva som helst.
Å. Visste dere at
et ekorn bet over kabelen i gymsalen?
-Nei. I kveld? -Jeg visste det.
Det var ikke i kveld.
Det var mens Clem underviste.
-Be henne fortelle mer. -Fortell mer.
Vel, det var faktisk et jordekorn.
-Jordekorn, ja. -Hold mikrofonen mot henne.
-Fortell mer. -Jeg vet ikke noe mer.
Ok. Spør hva hun synes om jordekorn.
Hva synes du om jordekorn?
Vel. De er søte når de
holder seg borte fra folks biler, hus og hår.
Bra. Spør om hun vil høre det.
-Vil du høre kjeksen? -Hva? Kjeksen?
-Vi lagde kjeks. -Kalles ikke...
Kalles ikke kjeks.
Du sa vi lagde kjeks.
-Opptak er ikke kjeks. -Og denne?
Går dette på luften?
Nei. Dere er ikke på... Hva slags spørsmål er det?
Skru på radioen for å høre en familie snakke
-mens de spiser? -Nei.
Nei. Ingen gjør det. Der har du svaret ditt,
ufiltrert fra meg.
Du er så morsom. Hvor kom denne delen fra?
Det hører til opptaket. Prøv. Hold mikrofonen mot munnen.
Hei, Daisy. Er du gammel nok til å se basketkamper?
-Ja. -Å, jeg vet ikke...
Tror du må være minst fem.
-Jeg er fem. -Ser man det.
Bra. For hvis ikke,
måtte jeg tatt deg med hjem.
Kos deg på kampen. Digger frisyren.
Takk skal dere ha.
-God kveld. -Ha det!
Trykk på opptak og snakk.
Hva skal jeg si?
-Få hornet. -Nei.
Jeg skal ikke miste det. Ta ut mikrofonen.
Ta den ut.
Bra. Hva liker du best?
Liker du vitenskap?
-Ja. -Ok, fortell om vitenskap.
Vær forsiktig med hornet mitt, ellers får du mr Pike på nakken.
Robby Ritter satte fra seg hornet
-bak bilen og rygget over det? -Kult.
Robby Ritter satte fra seg hornet
bak bilen og så rygget over det?
Hva er det? Å, hallo, Fay.
-Hei, Mr. Stemmons. -Hva skjer?
Et skoleprosjekt?
Nei, Everett ber meg intervjue folk
og gjøre opptak på båndopptakeren.
-Den er ødelagt. -Hva?
-Det går ikke rundt. -Den er jo helt ny.
Vet ikke hva. Beklager.
Beklager. Vi tar det en annen gang.
Takk for at du stoppet. En annen gang.
Det går fint. Ha en fin kveld.
Ja, men kan vi reparere den?
Den er ikke ødelagt.
Mr. Stemmons er en taper. Han er en dust.
-Vi måtte ut av samtalen. -Den er ikke ødelagt?
Nei. Ikke bruk bånd på en dust som Mr. Stemmons.
Forbanna sleiping. Jeg ble så redd.
Jeg kjøpte den for egne penger.
Ja. Det går an mot en pyse.
Bare si: "Beklager, den er ødelagt.
Vi må ta det en annen gang."
Jeg kan ikke gjøre det.
-Jo. Hvorfor ikke? -Det er å lyve.
Nei.
Folk slipper å dumme seg ut.
Kun hvis du gjør dem flaue.
For flere lyttere, må du få frem det du vil,
ikke være redd for å avbryte eller tie dem.
Skal ikke ha flere lyttere.
Unnskyld, dere to. Jeg må få se tillatelsen deres.
Dette er ikke noe våpen, Fred.
Nei, for ellers hadde alle vært døde.
Fay har ny båndopptaker.
Snakk med henne. Spør dem om noe, Fay.
Ok, om hva?
Vel, nå er jeg nervøs igjen.
-Hva er dette? -Båndopptaker.
Spør om "bacon, bacon, 940".
"Bacon"? Hva snakker du...
"Bacon"?
-Jeg hørte det i en krigsfilm. -Mikrofonen mot munnen.
Har dere hørt "bacon, bacon, 940" i en krigsfilm?
Nå mot hans.
Jeg tror du mener "breaker, breaker."
Det er det det er.
-Det var nesten rett. -Jøss, slutt.
Du var langt unna.
Har du eget program nå, Fay?
Ja. Det heter Teenage Rendezvous
og radionavnet er Cayuga Queen.
Hun tar imot ønsker og forteller om ung kjærlighet.
En god idé. Mitt eget program.
Sørg for å få lisens. Lær deg å stille spørsmål.
-Hva slags lisens? -Radiolisens.
Hei, skal dere på kampen?
-Nei, jeg vi må jobbe. -Selvfølgelig.
Du er så flink. Hvordan er det med moren din?
Fortalte Fay om Grimaldi-familien?
At hunden fikk elektrisk støt?
Nei, ikke om hunden. Spør Fay.
Slutt og bland deg i Fays saker.
Det er ikke Fays saker. Det er Grimaldienes saker.
Og hun kjenner hele saken.
Sørg for å skru av båndopptakeren.
Akkurat hva vi skal gjøre.
Hun kjenner hele saken.
Hold munn, Margie.
Å, pass på nå.
Jeg sa ikke noe, Fred.
Jeg kan gå i retten og sverge på...
Begynn å gå. Ekteskapsproblemer.
-Gå. -...at jeg ikke sa noe.
Si det foran Gud og alle?
Ja.
Fortell om Grimaldiene.
Jeg snakker ikke om andre.
Så finn en annen måte å fylle opp båndet, Fay.
Kan ikke. Blir bare så nervøs,
og vet ikke hva jeg skal si.
Selv om jeg likte å stille spørsmål i stad.
Vi to bare snakker.
Fortell om den sprøeste innringeren.
Jeg vet hva jeg kan fortelle.
Ikke en innringer, men noe vitenskapelig.
-Er det greit? -Absolutt, Fay Cordelia Crocker.
Det er ikke mellomnavnet mitt.
Jeg vet det. Bryr meg ikke.
Jeg visste det ikke, men bryr meg ikke.
Hva annet har du der?
Bare munnstykket og noen hårspenner.
-Hårspenner? -Ja.
Mamma sier man kan ha med hårspenner,
-og en dag vil du være glad for det. -Rart.
Ok, jeg bare leste dette,
og jeg synes det er kult, så ikke døm meg
-for å like det. -Nei.
Få høre. Imponer meg.
Ok, visste du at
et eksperiment ble utført i år i Lincoln, Nebraska,
på en radiostyrt bil?
Av RCA. En stor bil.
-Oi, kult. -Jepp.
"Elektronisk motorveikontroll."
Og artikkelen sier at det er kretser
under fortauene, med små lys tilkoblet
så de kan kommunisere med bilen via radio
og ta over styring og bremsing. Sprøtt.
Så det er alt et eksperiment? De har gjort dette?
I Lincoln. I april.
Du trykker på en knapp på dashbordet for "elektronisk kjøring",
og bilen kjører på egenhånd.
-Det er utrolig. -Ja, jeg vet.
Og hør på dette... Vel, det er faktisk to ting.
De kan registrere at en bil har stoppet en kilometer lengre frem,
og sakke trafikken automatisk.
Alle bilene på en gang, som en fiskestim.
Og den trenger ikke øyne for å funke,
så hvis sikten er dårlig,
eller regnet høljer ned,
eller frontlyktene ikke funker så bra,
virker likevel bilen.
En stemme vil komme på radioen
og forklare veien.
Så er du på motorveien og nærmer deg avkjøringen,
eller må bytte til en annen motorvei,
vil en stemme bryte inn på radioen
og si at avkjøringen nærmer seg,
så du kan ta rattet og få kontroll igjen.
Jeg vet det var tre ting, men når jeg leser dette
tenkte jeg: "Jøss, kan alt det være sant?"
Og det er 100 prosent sant.
Testet i april i Lincoln i Nebraska.
Artikkelen er i Science Digest.
Så, en stemme kommer på radioen og gir deg veibeskrivelse?
Det står i artikkelen. Les den.
Står det når dette skal skje?
I 1974. Og innen 1990 vil alle veier være elektroniske.
Javel?
Du tror meg ikke?
-Du bare tuller med meg. -Nei.
Jeg intervjuer deg. Jeg er med.
Jeg kom på to historier.
-Har vi tid til dem? -Absolutt.
-Kom igjen. -Ok, greit,
Likte du den, stålsett deg for denne,
for det handler om ganger...
Fortell meg alt.
Vent. Du må se forbi
reklamen og rare nybegynnergreier.
Vent, jeg vil lese det for deg
slik det var skrevet, fordi
jeg vil det skal ha samme effekt på deg.
Ok, sånn.
"Se for deg en mann i New York City,
på Times Square.
Han går ned noen trapper til en undergrunnstunnel
og om bord i en togvogn.
Han legger kofferten sin på en hylle over hodet og setter seg.
Han leser i en bok, og en time senere
merker han at toget stopper.
Han reiser seg, samler tingene, tar kofferten,
tar på seg hatten, går av toget,
opp noen trapper og kommer ut ved Golden Gate-broen."
Hva? Hvordan er det mulig?
Jeg vet. Sprøtt, ikke sant?
Toget kjører i 3000 - 8000 kilometer i timen
i disse gangene over hele landet. Slik vil det være.
Det kalles vakuum-tubetransport.
De går på kryss og tvers i hele verden.
Vi sitter i vogner som kjører i gangene,
som pølser i en hageslange.
Vent litt nå...
De er overalt innen år 2000.
-Vent. -Står i artikkelen.
-Skjønner? -Vent litt.
Betyr det at det andre ikke vil skje?
Radiobilene og motorveien?
Nei.
Nei, det blir på kortere avstander.
Dette vil erstatte tog og fly.
-Vil det? -Jeg tror det.
Over havene også?
Jeg tror det.
Jeg vet ikke. Det står det ikke.
Vi har tid til en historie til.
Klar med tredje historie, Ms. Crocker?
Ja. Vent litt.
Tid til to eller bare én?
Bare én, dessverre.
-Greit. Vel... -Kom igjen.
Jeg avslutter med denne.
Mamma tror ikke dette vil skje,
og hun sa at de bare sier slikt
for å selge blader.
Spennende innledning, Fay. Fortsett.
Ok. I fremtiden
får alle babyer et telefonnummer ved fødselen.
Det beholder de resten av livet.
Og telefonen er stor som en hånd,
som et skjell, uten mottaker.
Eller...
Antar vi får små høyttalere og mikrofoner i stedet.
På den ene siden er telefonen.
På baksiden er det en liten skjerm
som en TV-skjerm i miniatyr.
Du kan ha den i lommen,
så du kan ringe en venn i Roma, New York eller hvor som helst
og se ansiktet på skjermen
og ha en samtale i farger.
-Fargeskjermer. -Hvilket magasin er det?
Moderne Mechanix.
Artikkelen er et par år gammel.
Men det sto også at hvis du ringer en venn
og han ikke svarer,
-vet du han er død. -Hva?
Hvordan?
De har den alltid med,
-og kan alltid svare. -Tror ikke på det.
Hva? Her, du kan se på bildet.
-Høres ut som sci-fi. -Ja.
Enig med moren din. Hun er klok.
Jeg tror på toggangene og motorveiene,
men telefonene med liten TV er helt sprøtt.
Greit. Det har vært gøy.
Jeg må stikke. Lytt. Ok? Lytt.
-Ja! Takk. -Se deg for nå.
-Jeg har båndopptakeren. -Hva er det?
-Jeg har båndopptakeren. -Ja. Er det den?
Ja, den er fra Westinghouse.
Jeg og Everett tok opp oss selv hele veien fra gymsalen.
-Har du den han fortalte om? -Ja, hør.
...Roma eller New York
eller hvor som helst, se ansiktet på skjermen
og ha en samtale med ham.
Så fint, Fay. Han er en morsom gutt.
Ja, han sa at når båndet går
-kalles det "å lage kjeks." -"Lage kjeks"?
-Ja. -Vel, jeg blir det.
-Ja. -Så du Pocasset-guttene?
Ja, en kort stund før kampen.
De gikk av bussen. De var høye.
-Å, nei. Er det sant? -Ja.
De har indianske gutter på laget også,
rundt fire eller fem stykker.
Jeg tror det er noen slike familier,
som fire eller fem brødre eller fettere.
De skal nok slå oss som en tromme.
Og ikke fordi de er indianere.
Da de tok på seg trøyene,
-så de ut som voksne. -Da taper vi.
Blinket lysene her inne?
Nei. Hvordan det?
De blinket på skolen.
Arlo jobber med saken.
Forrige gang, da jeg underviste, var det et ekorn.
Bet gjennom en kabel.
Greit, jeg er ferdig.
Linjen til San Mirial har et konstant signal,
så den er dårlig. Kobler du ut den,
-får Fran og Judith vite det. -Ok, ha det.
Nummer, takk?
Dette er WOTW radio i Cayuga i New Mexico,
og dette er siste nytt.
Boeing har introdusert sin nye serie med egne...
Nummer, takk.
...Betjent Sherman bekreftet at hendelsen skyldtes,
-og jeg siterer... -Nummer, takk?
Hallo?
...et topphemmelig konsept. Det vil tydeligvis være
-mer konsistent og... -By, innkommende.
Hei, Winnie. Det er meg.
Har du hørt denne lyden før?
-Har du hørt den? -Nei, men spill den igjen.
Så de andre damene kan høre.
Ok.
Winnie, det er en annen på linjen,
så jeg ringer deg tilbake litt senere.
Nummer, takk?
Hallo?
Frue... kan du koble fra og prøve igjen? Det er helt...
...vi ringer...
Og over eiendommen min er det et merkelig, stort objekt
som kommer ut av...
en tornado...
som snurrer raskere...
-...send politiet... -Er det en nødsituasjon?
...fordi det er noe i dalen.
-Hvor befinner du deg? -Vi går ned i kjelleren.
-Hallo? -Hei, Josie. Det er Fay.
Er betjent Pruitt eller Boker der?
Han dro, og Mr. Pruitt dro sammen med ham.
Ingen svarte på stasjonen. Er det ingen der?
Nei, en lastebil kom nettopp fra motorveien
og meldte om noe.
-Hva da? -Det sa han ikke.
Men vinden økte og lastebilen mistet lasten,
så avocadoer ligger strødd.
Er betjent Abbott der? I sivil?
For Judy er vel på cheerleading?
Ja, men jeg har ikke sett ham.
Kan du prøve å finne ham?
Han dro nok med Mr. Boker og Mr. Pruitt.
Hva skjer?
Jeg vet ikke. Sikkert ingenting.
Josie, jeg får en annen telefon,
gir du beskjed om du hører noe?
Ok. Ha det.
By, innkommende.
Fay, hvor ble du av?
Winnie, vi fikk inn en telefon,
og... samme lyd kom fra hennes linje,
men jeg fikk ikke navnet hennes.
Hun hørtes ikke skadet ut. Hva bør jeg gjøre?
Winnie?
Hallo?
Ethel, hei. Hører du på radio nå?
Nei, jeg så på TV.
Kan du skru på radioen og si om du hører en lyd?
-Hva slags lyd? -Noe...
kom inn på sentralbordet
for litt siden, og jeg ville...
Den forsvant. Jeg ville bare sjekke om den...
Bare ring Everett.
Vil ikke forstyrre når han er på luften.
Ikke vær sjenert for ham.
Han bryr seg ikke om du ringer.
Ethel?
-Hallo? -Grace, hei.
Kan du sjekke Ethel og Maddy?
Jeg prøvde Van Orton-familien, men de er på kampen.
Jeg er redd alle er på kampen nå.
-Hvem er dette? -Det er Fay.
Når ikke jeg ser noe ansikt, oppfatter jeg litt tregt.
-Kan du sjekke Ethel og Maddy? -Greit. Er alt ok?
For jeg er på kjøkkenet med hendene i en bolle med deig.
Jeg tror det, men... Jeg ringte Ethel og linjen ble brutt.
Vi har mange problemer med linjene i kveld.
Vel, hør her.
Kan jeg vaske hendene og få brettet inn i ovnen,
eller må jeg gå akkurat nå?
Kan gå nå, men griser kanskje til håndtakene.
Vask hendene.
Så fort som mulig. Alt er sikkert bra. Jeg bare...
Hvor er moren din, vennen?
Hun jobber på natten nå.
Ja, hun fortalte jo det.
Beklager å ringe så sent.
Prøvde Gertie Van Orton, men de er på kampen.
Alle er på kampen nå.
Ikke noe bryderi.
La meg avslutte dette, så skal jeg sjekke
og ringe deg tilbake.
Ethel sitter barnevakt?
-Ja. -Greit.
-Bare gi meg noen minutter. -Greit. Takk.
-Ha det. -Ha det.
Og her kommer den.
Spinner i vei.
Jimmy Rain og Crocs med sangen
"Hoppin' and Cookin'."
Du hører på Everett "Maverick" Sloan,
og programmet er Highway Hits,
sponset av Santa Mira Mills og Cloverbloom Honey,
og medsponsor er ukens foretak,
Udder Stand, som forsyner hele dalen
med de kaldeste søtsaker og de søteste slurker.
Det er en hektisk kveld for dere alle
med sesongens første kamp og en lokal rivalisering.
Men bare husk at i basketsesongen
stenger Udder Stand under kampene og åpner etterpå i én time
for de som trenger litt nattsnacks
før de kjører hjem
og får litt søvn.
Det var siste ord fra nattfuglen.
Det er alltid en rolig kveld her når Statesmen spiller.
Men til dere fem som lytter,
ring inn og kom med ønsker,
la alle få vite at dere er der.
Vi håper dere lytter til vi avslutter.
WOTW-tid nå. Klokken er tolv over.
Det er 16 grader ute.
Bli værende på denne kanalen og hør musikken
dere får nå. Først Gabe Gunton
med "Screamin' Scooch" her på Highway Hits.
Dette er WOTW.
-Everett "The Maverick" Sloan. -Fay her.
Beklager. Ikke bli sint.
Trodde du var en innringer.
Visste du ville tro det.
-Ikke bli sint. -Er det båndopptakeren?
Nei. En lyd kom via sentralbordet og forstyrret programmet ditt.
Det har aldri kommet noe gjennom her før.
Du sa noe forstyrret programmet?
-Ja, via radioen. -Hva hørtes det ut som?
Vet ikke. Kobler deg til hvis du vil.
-Hørtes den mexicansk ut? -Nei.
For våre signaler krysser signaler fra en stasjon i Mexico.
Det hørtes ut som noe utrygt.
-En dame... -Hvorfor? Hvordan?
Ingenting hørtes annerledes ut her. Når var det?
Helt i starten av nyhetene.
Er du sint på meg?
Nei, men vet ikke hva du vil jeg skal gjøre. Sikkert radioen.
Kan du høre på lyden som kommer nå?
Lyden som forstyrret programmet?
Stort sett. De kom oppå hverandre.
-Ja, ok. Koble til. -Greit.
Har aldri hørt den før.
Ikke jeg heller. Så ringte en dame.
Hun sa noe skjedde utenfor byen,
og hun skulle gå i kjelleren,
og så kom den lyden på linjen hennes.
Jeg ringte Ethel. Hun er barnevakt for Maddy,
og linjen ble brutt.
Når ble programmet forstyrret?
Helt i starten av nyhetene.
Jeg hørte ikke noe i hodetelefonene,
men det er en lukket krets,
så kom den fra stasjonen, er den på opptaket.
Hold linjen mens jeg spoler og spiller av.
-Sier fra hvis jeg hører noe. -Ok.
Dette er radio WOTW i Cayuga i New Mexico,
og her er siste nytt.
Boeing har introdusert sin egen serie...
-Der. Der var den. -Hva?
Lyden. Den kom gjennom sånn.
Det var som...
Hva? Hvorfor? Er det dårlig?
Det er et godt spørsmål.
Hvis utenlandsk eller kode,
kan du være sikker på at forsvaret kommer.
-Javel? -Å ja.
-Får vi problemer? -Vi har ikke gjort noe.
Det er sant.
Ok, det er sant.
Send signalet igjen, så går det på luften.
Hvis noen lytter, vet de kanskje noe.
Så vi får ikke problemer?
Det bryr meg ikke. Dette er god radio.
Ok, jeg gjør det. Jeg sender signalet.
Ikke ring på ti minutter, med mindre noen ringer.
Ingen falske alarmer. Ta tiden... ti minutter.
Ok, skjønner. Jeg venter på telefonene.
Der var den. Akkurat som jeg sa.
Det var Gabe Gunton, deretter "Crazy Waves" fra The Golden Glows.
Klokken er 19.18 her på WOTW.
Hør etter, for vi har et lite ønske
hvis noen vil forsøke seg.
Vi ønsker å spille av en lyd som virker
å spre seg i dalen i kveld.
Vi hører gjerne deres tanker.
Vi venter ved telefonene og vil gjerne vite
om en gammel ekspert eller operatør
vi ikke vet om, slår inn på vår antenne.
Og til innringeren som kan hjelpe oss og fortelle hva lyden er
har vi en liten del av Elvis sitt teppe, tatt rett av hans gulv i Memphis.
Linjene er åpne. Vennligst ring med informasjon.
HILL DRY VARER
HJEMMELAG: 20 BORTELAG: 17
Kom igjen, Cayu!
Passerer med en liten handoff.
Enda en handoff.
Og en tredje.
Det ser ut som... Å, der er den.
Han får ballen og tar den nedover banen.
Og han sender ballen videre.
Enda en pasning.
Det ser ut som han vil skyte.
-Nei. Han sender den videre. -Ok.
-Må... -Der er skuddet. Og to poeng til.
Tror han klarer det fra hvor som helst.
Ikke noe særlig avslutning på spillet hans.
Han sender den videre.
Der satt den.
Vi har en innringer.
-Sett ham over. -Utenbys.
Han vet visst noe.
Sett ham over, Fay. Kom igjen.
Sir, vi setter deg over nå.
Hallo. Dette er Everett Sloan. Hører du meg?
Hallo, ja. Hvordan går det?
Bra. Hva heter du?
Jeg heter Billy.
Billy. Ok, takk, Billy.
Jeg må informere om at vi ikke tillater banning
eller upassende historier på luften. Jeg kan miste jobben.
Vi har ingen forsinkelse og jeg vil sette deg
rett på luften, men du må love
at det er trygt for oss.
Selvfølgelig. Jeg forstår.
Jeg verken banner eller snakker slik uansett.
Jeg bryter reglene med dette,
så fint om du er ærlig og kanskje spør
hvis noe bør diskuteres utenfor sendingen.
Da tar jeg pause eller setter på en plate.
Ok. Det kan jeg gjøre.
Greit. Vi går på luften
om tre...
...to...
...en.
Vi er tilbake. Beklager å bryte inn i sangen,
men vi har en innringer som kanskje vet noe.
Billy, kan du fortelle oss hva du vet?
Ja, jeg har en historie som kanskje kan hjelpe.
Eller... Det er ikke sikkert, men jeg forteller den.
Ok, Billy. Vi lytter.
Ok, jeg var i militæret,
og det var alltid jobb og arbeid
vi ikke visste noen ting om.
Hva mener du?
Vi ble beordret til steder
uten å vite hvor vi var,
for å gjøre ting ingen av oss forsto,
noe som er normalt i militæret.
En kveld ble jeg vekket av min overordnede.
Han ba meg ta på uniform og melde meg til tjeneste.
Så landet et lastefly og jeg ble tatt om bord.
Vi stoppet flere ganger og hentet andre menn.
Så fløy vi i minst to timer.
Og da vi landet, ble vi satt på en buss,
men alle vinduene var malt sort,
så det var ikke mulig å se hvor vi dro.
Da vi kom frem
var det fremdeles ørkenkratt og flatt landskap.
Men det var telt og tunneler
og laboratorier under bakken, eller testbunkerser.
Jeg fikk en rask innføring av en offiser jeg aldri hadde sett,
og han sa at alt vi så var hemmelig,
og hvis vi noen gang fortalte det, ville det sette USA i fare.
Og de burde vite det.
Så ble vi sendt til en sandete steinhule,
hvor vi måtte grave et firkantet hull
med gravemaskiner og sånt.
Så bygde vi vegger av steinblokker
og la betonggulv og sånt.
Og vi lagde vinduer,
knyttet til et utsiktsrom, og ventilasjon.
Så måtte vi sove i et rom fullt av senger
og krigsutstyr under bakken.
Så en morgen da vi meldte oss til tjeneste,
var det noe kjempestort i hulen,
dekket av en presenning.
Hva mener du?
Det var større enn et fly,
men ingen fikk lov til å se det.
Og vakter passet på det hele dagen.
Hvordan så det ut?
For det meste glatt, men det så ødelagt og skadet ut,
for det var noen ujevne flekker.
Var det amerikansk?
Det var umulig å vite.
Du spør ikke om sånt.
Vi ønsker å vite like mye som alle andre vil.
Men du stoler på dine overordnede og adlyder ordre.
Men dette...
...bekymret meg.
Hvorfor det?
Sikkert fordi alt var så hemmelig.
Hva hendte så?
Vel, forsiktig bygde vi tak over denne tingen.
Da de ikke hadde bruk for oss lenger,
ble vi tatt om bord i et fly.
Og da propellene begynte å spinne
og vi skulle til å ta av,
begynte radioen å spille den lyden.
Hvilken lyd?
Den samme lyden du spilte i kveld.
Sikker på at det var samme lyd?
Jeg glemmer den aldri.
Og da vi endelig tok av og jeg kikket ut av vinduet,
så jeg at mennene dekket flystripen med jord,
som om vi aldri hadde vært der.
Så forsvant lyden og vi dro lengre av gårde.
Da jeg kom tilbake, ble jeg veldig syk.
I løpet av de neste ukene,
utviklet jeg en slags lungesykdom.
Så jeg klarte ikke å puste så godt.
Og jeg tror det ørkenområdet
forårsaket det.
Kanskje stråling.
For jeg hadde alltid vært frisk.
Så fikk jeg time på militærsykehuset.
Et par år senere traff jeg en av karene
jeg hadde vært sammen med i ørkenen.
Og jeg spurte om han ble syk etterpå,
og det ble han.
Så fortalte han at det var andre gang
han hadde blitt valgt ut til noe slikt.
Han fortalte om en natt
han hadde... blitt utkommandert i Nevada
og blitt tatt med til Colorado-elven
hvor en elvelekter
fraktet noe som var dobbelt så stort nedover elven.
Etter flere timer nedover elven
kom de til en provisorisk stasjon
og losset lasten over på to militærkjøretøy.
Og da de var ferdige med lossingen,
kunne den samme lyden vi hørte i ørkenen høres
fra alle radioene på bakken og i lekteren.
Så fortalte han at de to kjøretøyene forsvant i natten
og lyden forsvant med dem.
Visste han hva det var?
Nei.
Men etter hendelsen i ørkenen
hadde han spurt litt rundt
og fått høre om en annen fyr som visste om lydene.
Så vi møtte ham utenfor basen,
men han kjente bare til fragmenter.
I militæret vet man bare fragmenter.
Ingen vet alt.
Det er en del av planen.
Det er grunnen til at de samlet folk fra hele landet
og bare brukte oss til én oppgave av gangen.
Slik at ingen skulle vite noe.
Vent, beklager. Du må være tydeligere.
Er det en militærlyd?
Det var det vi spurte fyren ved Walker om.
Og hva svarte han?
Han sa den ikke var militær.
Ikke militær fra noe land.
Den kom fra tusenvis av meter lengre opp
enn noe kunne fly.
Hvordan visste han det?
Fordi han var radaroperatør.
Opptrer disse signalene hyppig?
-Nei. -Kan jeg spørre om...
Jeg antar det var før Sputnik?
Dette var lenge før Sputnik.
Og signaler som ditt
har blitt fanget opp på kryss og tvers.
Hva mener du?
Som kommunikasjon.
Men sier noe i denne delen av himmelen
og en annen svarer.
Noen ganger ble de oppdaget på høyde med Sputnik
og andre ganger hundre meter over bakken.
Hvor?
Mange steder.
Overalt.
Hva mener du med overalt?
Billy?
Billy, vi mistet deg visst.
Billy?
Til våre lyttere der ute, vi har visst mistet Billy.
Jeg prøver å få ham tilbake på luften.
Jeg er straks tilbake.
-Fay, hva skjedde? -Jeg vet ikke.
Linjen ble brutt...
-Få ham tilbake. -Jeg kan ikke.
-Hvorfor ikke? -Det var utenbys.
-Aner ikke hvor han bor. -Ring sentralbordet i Holloman.
Han oppga nok falskt navn eller ringte...
Du kan ikke ringe på linjen som...
-Det går ikke. -Let.
-Let i telefonkatalogen. -På hva?
-Bor Billy ved Holloman? -Jeg vet ikke.
Pokker.
Vent, vi har en innringer!
By, innkommende.
-Operatør i Alamogordo. -Kobler til.
-Cayuga, nummer takk. -Ja, dette er Billy.
Setter deg over! Her er han, Everett.
Billy. Hva skjer? Vi trenger ditt ekte nummer.
Beklager, det kan jeg ikke oppgi.
Da kan jeg ikke få deg på luften.
Skulle gjerne, men det er etisk brudd,
for jeg kan ikke vite om du snakker sant.
Jeg vet. Jeg forstår.
Jeg ønsker ikke å lage problemer for deg.
Billy, hvorfor forteller du oss alt dette?
Vil dette få oss i trøbbel?
Jeg antar det er fordi jeg er syk.
Og gammel.
Og ingen hører på oss.
Folk skal vite hva vi gjorde for dem.
Hvorfor hører ingen på dere?
Noe av grunnen er at jeg er svart.
-Beklager hvis det er et problem. -Det er ikke det.
Jeg tenkte meg det.
Vi har aldri hatt en svart innringer før.
Beklager, jeg burde sikkert ha sagt det.
Men alle på disse hendelsene var svarte.
Eller mexicanske. Vi gjorde tungarbeidet.
Var det med vilje?
Det vet jeg det var.
Hvorfor?
For hvem vil høre på oss?
Men du kan sjekke noe av dette,
så du vet at jeg ikke dikter.
Ok, greit. Jeg tror vi må det, for på nåværende tidspunkt
har vi bare ditt ord.
Jeg skal fortelle deg om en mann.
Beklager å avbryte, Billy, men jeg tar opp dette
selv om vi ikke er på luften, ok?
Ja, gjør gjerne det.
Ok. Fortsett, Billy.
Denne fyren vi snakket med ved Walker-basen,
radaroperatøren vi møtte på utsiden,
sluttet ikke med signalene da han pensjonerte seg.
Faktisk begynte han å vente på dem
og prøvde å gjøre opptak av et signal på egenhånd,
ved å bruke ødelagt radio- og krigsutstyr som han reparerte.
Og fikk han inn noe?
Ja, det gjorde han.
Endelig.
Det tok lang tid,
men en kveld fikk han endelig inn noe.
Og gjorde opptak av det.
Så lagde han kopier og sendte til flere av oss
som hadde vært på noen av disse skjulte oppdragene.
Hva trodde han signalene var?
Vel, det er nå du må gjøre et sprang.
For han fortalte oss
at det er noe som snakker
og så forsvinner.
Noe veldig høyt oppe
som vi ikke kan se.
-Og han lagde kopier av disse? -Ja.
Og sendte dem til oss.
Ulike menn på disse oppdragene her i dette området.
Og da jeg endelig fikk båndet mitt, fant en båndspiller
og fikk spilt båndet,
reiste hårene seg.
Hvorfor?
Fordi det var de samme lydene jeg hadde hørt i ørkenen.
Har du fremdeles båndet?
Nei. Jeg ville ikke bli tatt med det,
så jeg brente det.
Men en av de andre, en annen fra luftforsvaret,
som hadde vært på et av disse hemmelige oppdragene
og også hørt disse lydene, bor i Cayuga,
så han mottok et bånd akkurat som jeg.
Det var det jeg trodde du spilte i kveld.
Er det et i Cayuga? Hos hvem?
Raymond Buck, tidligere i luftforsvaret.
Så han fikk tilsendt et bånd med signalene?
Men Raymond Buck døde.
-Å nei. -Sa du at han døde?
Ja.
Jeg tenkte meg kanskje det.
Beklager, Billy.
Vel, jeg kjente ham ikke så godt.
Vet du hvor hans bånd kan være?
Nei. Kanskje hvis han hadde barn?
Nei, Mrs. Buck ga båndene hans til biblioteket.
Det er ingen båndopptaker i biblioteket.
Jo, det er det. I kjelleren.
De har ikke hørt på opptakene,
så de er ikke lagt ut.
Biblioteket er stengt, du jobber.
Alle er på kampen. Ingen ringer.
Jeg kommer meg inn.
Billy, hva tror du skjer hvis vi finner det og spiller det?
Jeg vet ikke.
Men hvis dere skal gjøre det,
bør dere sette i gang,
for noe er der oppe nå.
Og de blir ikke lenge.
Ok. Løp, Fay.
BYBIBLIOTEKET
Sett deg inn!
-Stjal du en bil? -Har du dem?
Sett deg inn. Har du dem?
-Jeg... stjal en sykkel! -Svar, Fay.
-Ja, jeg har dem. -Greit.
-Hvem eier bilen? -Mr. McKean.
-Vet han om det? -Selvfølgelig ikke.
Gir du Billy en bit av Elvis' teppe?
Hva?
Du skulle gi den som hjalp oss en bit av Elvis' teppe.
Å.
Det er ikke egentlig Elvis' teppe.
Vi ga bort det for en stund siden.
Så Jack Sage og Red Gant har biter,
og vi gir bort teppet fra Jess Pervis' hjem.
Det er å lyve.
Folk tror det er teppet til Elvis.
Hold munn, Fay.
Billy? Det er Fay. Cayuga-operatøren.
Det er mange bånd her.
Husker du hvilket det var?
Det er lenge siden,
men tror det var gjennomsiktig.
Alle er gjennomsiktige.
Billy?
-Linjen ble brutt. -Hva?
Billy?
Jeg kan ikke koble til uten sentralen.
Ikke gå. Bare gi meg et bånd av gangen.
Ut av stolen min.
Så du tror ikke på Billy?
Jeg vet ikke.
Men hvis det er noe på himmelen,
ønsker jeg å vite det.
Baxter er en fire år gammel...
Nei.
Neste.
Hvordan vet du hva du ser etter?
Jeg gjør ikke det.
Kan han ha tatt opp noe annet over?
Ja.
Helt klart.
Dessverre.
Så, det gjorde jeg og...
Hva er den opptakeren?
Det er Maggie PT-6.
-Maggie? -Ja, det står for Magnecord.
Det er som din opptakers storebror.
Slik spiller vi kamper og reklamer.
Hører folk på kampen dagen etter,
selv om de vet resultatet?
Ja. De bryr seg ikke om at de vet resultatet.
De vil høre navnet på sønnen på radio.
Det er ikke den.
Vil noe av dette gi deg problemer?
I så fall bryr jeg meg ikke.
Dette er god radio.
Jeg vil også kunne få bedre jobb et annet sted.
Hvor vil du dra?
-Vet ikke. -På det tidspunktet...
Vestkysten sikkert.
Det er der det skjer innen radiobransjen.
Jeg vil også bort.
Ikke før Maddy er eldre, men en eller annen gang.
Hvor? For å gjøre hva?
Vil du dra på college?
Sannsynligvis bare for å jobbe på et større sentralbord.
Akkurat nå kunne jeg jobbet på sykehus, hotell
eller skole, på sentralbordet der.
Men vil jeg jobbe på et større sentralbord,
må jeg til en større by
og bli ansatt i telefonselskapet.
Ikke college?
Jeg har ikke råd til college.
Det fins lån.
Du kan sjekke det.
Det hadde vært fint.
Du store.
Å, Everett.
Det er båndet.
-Og det er tydeligere. -Hva gjør vi?
Vi har enda en lyd vi trenger deres hjelp med.
Lytt og gi oss tilbakemelding.
Og Billy, er dette lyden, ring oss.
Greit. Her er den.
-Du store. Everett? -Oi.
Hva gjorde du? Er dette en spøk?
Jeg tuller ikke med deg.
-Vær i ro. -Hva skjer, Everett?
Ro deg. Det er en lommelykt her.
-En lommelykt. -Hva skjer?
Fay, ro deg ned!
Lommelykt.
Jeg visste det var noe.
-Pokker. -Hva gjorde du?
Ingenting! Jeg vet ikke!
Det er lys her ute.
Vi... pokker.
Et strømbrudd kom etter...
-Hva gjør du? -Opptak til senere,
-i tilfelle noe skjer. -Hvorfor endrer du stemmen?
-Endrer? -Når du er på radio,
endrer du alltid stemmen! Hvorfor?
Det er sånn radio høres ut!
Fay, jeg orker ikke fordømmelse nå.
Å, nei.
-Hva? -Sentralbordet!
Fay, vent!
Pokker. Fay!
Hopp inn!
Jeg skulle ikke ha vært borte så lenge.
Hvorfor løper du alltid?
-Vi kjørte jo hit. -Har ikke bil.
Jeg kjører aldri bil. Jeg går overalt.
Ok, det er greit.
Tror du fremdeles at ikke noe er galt?
Hvis det er noe,
blir vi enten spionert på eller snart invadert.
-Av hvem? -Russere.
-Tror du virkelig det? -Absolutt.
Dette er stedet de ville kommet inn,
den sørlige grensen.
Nummer, takk. Beklager venting.
Nummer, takk. Ok, jeg setter deg over.
Usikker. Nei, du er den første som...
Ja, vi gir beskjed. Takk skal du ha.
Nummer, takk. Ja, vi gir patruljen beskjed.
Vi videreformidler nyheter.
Takk.
Nummer, takk. Beklager ventingen.
Greit, takk. Ha det.
Takk. Ha det.
Folk sier det er noe på himmelen.
Klokken er 19.45. Noter det.
-Kan du ikke ta det opp? -Jo.
Folkens, klokken er 19.45, og vi har kanskje noe...
Så du den? Krysset den over?
-Hva? -Det er noe på himmelen.
Vi fulgte det fra Culp Canyon.
Jeg er Bertsie. Dette er Gerrie.
Vennligst kall meg Gerald.
-Beklager. -Everett. Og Fay.
Strømmen gikk på radiostasjonen.
-Hvor er folk? -Fra radioen?
Jeg har Highway Hits.
-Lyttere? -Kjørte i 130 km
-hele veien... -Det var noe på himmelen...
Nei, han kjører det gamle.
-Jeg har de nye hitene... -Vi hører ikke på...
Jeg liker ikke de nye, men det gjør Gerrie.
Å.
Nummer, takk.
Ja, Everett er her. Vil du snakke med ham?
Ok, jeg setter deg over.
Everett, sentralbord én!
Det er en kvinne som ringer!
Her.
Dette er Everett "Maverick" Sloan på WOTW.
Jeg kan fortelle deg hva som skjer.
-Hva mener du? -Jeg kan forteller mer om
det den fyren fortalte på radioen
og gi deg mer til radioprogrammet ditt.
Ok, fortsett.
Nei. Jeg foretrekker at du kommer hjem til meg.
Jeg vil fortelle det her.
Det er noe på himmelen, frue.
Jeg vet det.
Det er det jeg vil snakke om.
Jeg kan fortelle deg mye mer enn du vet nå
hvis du kommer hit.
Jeg tror det jeg kan fortelle
vil være veldig viktig i kveld.
Greit. Hva er adressen?
1616 Sycamore.
Seksten... Greit.
Du finner nøkkelen i blomsterpotten på fremsiden.
Den ligger der til gutten som handler for meg.
Jeg klarer ikke å komme til døra.
Jeg går ikke noe særlig mer.
Men jeg er her.
Greit. Jeg er der om to, tre minutter.
-Hva heter du? -Mabel Blanche.
Ok, Mrs. Blanche. Ser deg snart.
Greit. Ha det.
Hun kan fortelle hva som skjer.
-Jeg sa vi kom straks. -Hvem?
Hun sa hun kan fortelle hva som skjer.
Kjenner du henne? Fortelle hva?
Nei. Hun ba meg komme.
For å fortelle hva? Vet du at hun ikke er gal?
Nei, men hun hørtes ålreit ut.
Det er nedover Ayers til Sycamore.
Vi blir her og passer på.
Ser dere noe, si fra.
Får dere vite noe, si fra.
-Ja. -Linja hennes er der.
-Vri om nøkkelen... -Jeg kan
-ingenting om sånt. -Ok, greit.
Hva var det, Fay?
Vet ikke. Hun ringer aldri sent.
-Hun er isolert. -Kan være nyheter.
-Tror du? -Ja.
-Burde jeg tatt med opptakeren? -Nei, denne er bedre.
Er ikke min god nok?
Jo, den er... fin, men ikke kringkastingskvalitet.
Mer som et leketøy.
Jeg mener ikke dette for å såre deg.
-Du sårer ikke meg. -Bra, for jeg sårer jenter ofte.
Hadde kanskje hjulpet å ikke være teit hele tiden...
Du er med meg i kveld!
-Vent. -Nei, fort deg.
Ok.
Jeg er her borte.
Hvem er hun?
Dette er Fay.
Jeg er Everett. Hun er på sentralbordet.
Hun er vennen min.
-Er det greit? -Ja, det går fint.
Dere kan sette dere ned.
-Var det du som ringte? -Ja.
Hvor gammel er du, kjære?
Seksten.
Hvem er foreldrene dine?
Jeg har ingen far, men...,
moren min heter Yodi Crocker og er sykepleier i San Mirial.
Kan jeg spørre om hva du sa da vi kom inn?
Det var veldig skremmende.
Det vet jeg.
Beklager.
Jeg skal forklare.
Jeg lover at jeg ikke er noen heks.
Er det greit om vi sender det du sier på radioen?
Det er derfor jeg forteller dette.
Kan vi ta det opp?
Selvfølgelig.
Jeg håper vi blir en nyhetssak.
Jeg har ventet hele livet på dette.
Ok, takk.
Vi ønsker å høre alt du har å fortelle,
men vi har begrenset med tid.
-Så hvis vi må... -Jeg forstår.
Da skal jeg bare sette i gang.
Jeg lytter på sendingen din hver kveld.
Jeg synes du er flink
og håper du kan komme vekk herfra.
Takk.
Jeg skal fortelle deg hva som skjer,
men jeg har et ønske når jeg er ferdig.
Ok. Jeg skal gjøre hva jeg kan.
Mannen som ringte inn...
Jeg tror på det han forteller,
fordi jeg har en sammenfallende historie.
Det begynte før hans historier.
De har kommet hit tidligere.
Og nå som disse tingene skjer oftere,
har vi en idé om hva som kan være der ute.
Men helt siden jeg var liten, har de likt dette stedet.
Det har de alltid gjort.
Hvem?
Folket i himmelen.
Så du tror virkelig på det?
Jeg behøver ikke å tro på det. Det er sannheten.
Du kan si hvorfor?
Ja.
Har du hørt om Boles Acres Raid?
Nei.
Da jeg var liten,
bygde de ferdig Alamogordo-El Paso-jernbanelinjen.
Så en dag kjørte et passasjertog til et stopp utenfor byen.
Da betjentene kom frem, var det helt tomt.
Alle antok at Apache-indianerne tok dem,
så de kalte det Boles Acres Raid.
Men noen få dager senere
kom en forslått ung kvinne til byen
Hun hadde hoppet av toget.
Så hadde hun gjemt seg i villmarken.
Hun var dehydrert og ville ikke snakke.
Min venninne Charlottes familie ga henne husly.
De ga henne mat, en seng... Charlottes seng faktisk,
og de ringte noen i El Paso for å komme og hente henne,
for å få noen svar.
Faren til Charlotte var metodistpresten Batsell Breff.
Han startet opp kirken her.
Mine foreldre døde da jeg var liten, så...
Jeg bodde hos Charlottes familie lengre perioder på året.
Når mine søsken jobbet eller hadde for mange munner å mette.
Men den kvelden...
...begynte kvinnen å mumle noe i søvne,
på Charlottes rom.
Det var ikke på engelsk, spansk eller indiansk.
Så vi åpnet døren på gløtt for å lytte.
Vi hadde aldri hørt det før,
men jeg husket det.
Og så, før neste morgen, forsvant hun.
Hun krabbet ut av vinduet og stjal en hest faktisk.
Hvis du noen gang hører om den gamle hesteheksen,
er det der historien kommer fra.
Storesøsteren min oppdro meg.
Men stort sett bodde jeg alene.
Jeg sydde kjoler og duker og slikt.
Jeg var ennå ung da jeg traff Claude Maynard.
Han jobbet for selskapet som satte opp telefonlinjer.
Vi ble forelsket,
og jeg fikk en sønn med ham
uten at vi var gift.
Jeg visste ikke at det var slik man lagde barn,
tro det eller ei.
Han sa han skulle komme tilbake når han var ferdig i White Sands,
og jeg trodde ham.
Men han kom aldri.
Jeg fødte barnet og kalte ham Hollis.
Noen var snill mot meg, men...
...stort sett var jeg alene med ham.
Det var ikke et nabolag eller by som vi er vant til nå.
Det var spredte hus rundt bygningene på Ayers.
Jeg var alenemor, men gjorde mitt beste.
Og senere fikk jeg vite...
...at Claude mistet livet da han hengte opp lys
i en grotte i Texas for en turistorganisasjon.
Jeg ble helt knust selvfølgelig.
Men tilbake til Hollis som baby.
En kveld etter jeg hadde stelt ham,
og han sov i mine armer,
begynte han å lage babylyder.
Og så ble de tydeligere.
Mer vokale.
Og så sa han sine første ord.
De samme ordene jeg hørte fra den forvirrede kvinnen hos Charlotte
kom ut av munnen på min ti måneder gamle sønn i søvne.
Jeg prøvde å si det til noen.
Jeg dro til en utenbys lege.
Han sa det var babylyder og at jeg ikke skulle si det til andre.
Hollis var alltid annerledes.
Han ble besatt av ting.
Han hørte deg ikke.
Og noen ganger hørte jeg at han i søvne...
...sa de ordene.
Så jeg skrev dem ned.
Ord for ord.
Jeg spurte ham om dem, men...
...han visste ikke.
Han visste ikke.
Så en kveld, da han var fire,
blåste det opp veldig.
Og det var en lyd, som fra en stor vindmølle.
Og Hollis festet blikket på vinduet.
Og han reagerte ikke.
Så jeg...
...snakket rolig til ham.
Han lukket øynene og kikket opp i taket
og rørte seg ikke.
Så beveget leppene hans seg med mine
Og rett etter at jeg stoppet,
åpnet han øynene og fortsatte å leke.
Jeg prøvde igjen noen dager senere, men ingenting hendte.
Så jeg tenkte
at de kveldene måtte det være noe der ute
som fortalte ham noe ingen kan høre.
Radiosender var ganske nytt, så jeg tenkte det var det.
Eller noe okkult.
Da han var ni,
fikk jeg følelsen av at det var noe der ute igjen.
Og den kvelden,
midt på natten,
gikk han ut døra og forsvant.
Hvordan?
Han ble tatt bort fra Jorden.
Det var ingen andre hus. Det var veldig tørt.
Jeg fulgte fotsporene hans ut døra,
omtrent 50 meter ut,
og de stoppet i sanden.
Og han var ikke der.
De tok sønnen min,
og ingen har noensinne trodd meg.
Ble det etterforsket?
Selvfølgelig.
Men det utviklet seg til en etterforskning av meg.
Folk var overbevist om at sønnen min hadde ødelagt livet mitt
og at jeg drepte ham.
Så... gjenkjente du lyden vi spilte på radioen i kveld?
Nei.
Men jeg tror jeg vet hva som foregår.
Kan du si hva det er?
Jeg tror de er der oppe i kveld.
Akkurat nå.
Og jeg tror det er ting som kan underbygge det.
Som hva da?
Jeg tror de holder seg unna store byer.
Jeg tror de venter på at folk skal samle seg, som i kveld,
og når alle kommer ut fra kampen,
er de borte.
Jeg tror de liker folk alene.
Og at de snakker med folk
med en slags avansert radio når man sover.
Akkurat. Som du tror de gjorde mot din sønn.
Dette er ikke noe jeg bare tenkte ut.
Jeg tror de, på laveste nivå,
sender folk på ærend.
De leker med tankene dine.
De får folk til å gjøre ting
og tenke på spesielle måter,
så vi alltid er i konflikt
og fokusert på oss selv.
Slik at vi alltid...
...vasker huset, går ned i vekt eller pynter oss for andre.
De kommer inn i hodene våre
og får oss til å gjøre destruktive ting som å drikke og overspise.
Jeg har sett gode folk bli slemme og smarte folk bli gale.
Jeg tror de, på øverste nivå,
får nasjoner til å krige.
Ting som ikke gir noen mening.
Jeg tror ikke noen vet
at de blir påvirket.
Alle kommer vi med grunner
for å rettferdiggjøre våre handlinger.
Men fri vilje
er umulig med de der oppe.
Jeg har hatt hele livet til å tenke på dette.
Årevis alene.
Og det er hva jeg tror.
Leit å høre om alt som har skjedd i livet ditt
og som har gitt deg disse tankene.
Takk.
Vi ønsker ikke å fornærme deg,
-men vi må dra. -Jeg vet det.
Men jeg hadde et ønske.
Selvfølgelig.
Jeg vil dere skal ta meg med.
Ta deg med?
Ja. Nå.
Unnskyld, hvor vil du vi skal ta deg?
Til skipet.
Jeg vil se sønnen min.
Jeg vet han er her i kveld.
Der oppe.
Og jeg vil dere skal ta meg til skipet.
Fay, vi går.
Nå.
Vent.
Ta dette.
Si dette...
...når dere møter folk i kveld.
Vi må få tak i et kamera.
Faren til Gretchen har et.
Tror ikke det er noe der oppe,
-ikke det hun snakker om. -Everett.
Hva?
Jeg glemte Ethel og Maddy.
Vent. Fay, hva?
Ethel?
Maddy. Kom her.
Det er ok. Sissy har deg.
Kom igjen, vi drar.
Det går fint. Kom igjen.
Det går bra. Kom igjen.
Gretchen, jeg trenger din fars kamera.
-Hva skjer? Er alt i orden? -Hold henne.
Jeg vet ikke. Lyttet du på radioen?
-Hvem er på sentralbordet? -Ingen.
-Hvorfor er du andpusten? -Det skjer noe.
Mulig nødsituasjon. Jeg trenger kameraet.
Du får meg i vansker.
Hørt fra Ethel?
Hun passet Maddy, så ringte jeg...
Vet ikke. Har ikke sett henne.
Jeg ringte henne og så ble linjen brutt.
Fay! Pokker!
-Hvem er det? -Det er Everett.
-Everett fra radioen? -Ja.
Slutt å smile.
-Hva gjør han her? -Hjelper meg.
-Slutt å smile. -Pokker, Fay!
Hva gjør du inne? Jeg har nattkjole på.
Ser ikke og bryr meg ikke
hvordan du er i nattkjole.
Ok, kom igjen. Vi drar.
-Ikke ta med henne. -Ikke kameraet.
Spør faren min på kampen.
Vi har ikke tid. Det er en nødsituasjon.
Hva er det? Hva skjer?
Det er noe på himmelen.
Bli inne.
Vi vet ikke sikkert. Ikke si det til folk.
Det blir panikk.
Alle er på kampen, hun kan ikke ringe noen,
så ikke si hva jeg skal. Finn paret fra Culp Canyon.
Ok, greit.
-Hvorfor er søsteren din her? -Ethel var vekk.
Hun skulle sitte barnevakt.
-Hvor er hun? -Jeg vet ikke.
Vil kameraet funke?
Jeg får det til å funke. Har brukt det før.
-Tror du radioen fremdeles er nede? -Umulig å vite.
-Ethel! -Fay, er Maddy hos deg?
-Ja! Hvor var du? -Gabe kom innom...
Er du med Gabe? Hva tenkte du?
Vi var på taket hans.
Det er noe på himmelen. Har du sett det?
Nei. Hva da?
Hopp inn! Den er utenfor byen!
-Kom igjen! -Fay, kom igjen!
Kom igjen! Sett deg inn!
-Bli inne! -Fay, kom igjen!
Ethel sa Gabe kom, og de gikk på taket
-og så noe på himmelen! -Hva?
-Er babyen ok? -Hvem så hva?
-Sett deg inn. -Har du kameraet?
-Hvem så hva? -Min kusine Ethel,
som satt barnevakt, sa de gikk opp på taket.
-De så noe på himmelen. -Hvor? Hvordan så det ut?
Hun sa den var rund.
Og gjemte seg i skyene.
Hva fikk dere vite av den gamle damen?
Hun sa de er der oppe.
Folket i himmelen.
Og de har avansert radio og kommunikasjon.
Og henter opp folk.
Er det sant? Sa hun det?
Nøyaktig.
Faktisk leste hun for oss denne...
Vent litt.
...og jeg stelte ham og han sov i armene mine...
...da jeg var liten, så jeg bodde...
Jeg er her borte.
Everett, stopp opptaket!
Ok. Gerald?
Gerald? Hei.
Everett, ta rattet! Jeg har Maddy!
Gerald, våkne opp!
-Gerald! -Gerald!
Hva skjedde?
Gerald!
Jeg vil ut! Ok?
-Sakk farten! -Vent!
Nei! Slipp meg av nå!
-Beklager. -Slipp meg ut herfra!
-Jeg vil hjem! -Ikke gjør det!
La det være!
-Det er en dårlig idé! -Beklager.
Kom tilbake, vi kan kjøre deg hjem!
-Det er klapperslanger! -Ikke gjør det!
Jeg er her, Fay.
Jeg er her.
Det går bra.
Hva er det?
Det er brent.
Brente trær også.
Kjære vene.
Å nei.
De er her.
De er virkelig her.
Tror du de er i skogen?
Jeg vet ikke.
Everett,
ikke gjør det.
Everett.
Vær så snill.
Ikke gjør det.
Tekst: Vibeke Johansen