NETFLIX PRESENTERAR
Vad gör du?
Violet Markey?
Herregud.
Gå, är du snäll.
-Jag tror inte... -Gå bara!
Vad gör du?
Jag frågade först.
Det är högre än jag trodde.
Du.
Titta.
Kolla vad jag kan göra.
Sluta. Sluta!
Du, Violet.
Hej! Har du några planer för helgen?
Mina föräldrar är borta. Jag tänkte ha fest eller nåt.
Violet?
Mår du bra?
Hur går det med allt?
"Allt" är ett stort ord.
-Vi kan börja med... -Menar du fysiskt?
Känslomässigt? Allt kan innefatta båda. Eller omfattas allt av båda?
Känns nåt som för mycket?
Om allt omfattas av båda, är det då ens en del av vår verklighet?
Det här är inte kul, Theodore.
Finch.
-Du måste ta våra möten på allvar. -Jag fattar.
Okej. Fattar du att du är varnad...
...och kanske inte får nåt slutbetyg?
Du har redan missat två skolveckor i år.
Ja...
-Min farmor... -Vänta. Jag vill reda ut det här.
Samma farmor som dött fyra gånger de senaste tre åren?
Fem gånger, faktiskt.
Femte gången nu.
Hon är vårt mirakel.
Jag vill hjälpa dig, men du måste ta det här på allvar.
Du gick med på villkoren. Samtalsterapi en gång i veckan,
behålla ditt B i medel och nån fritidsaktivitet.
Och jag älskar keramiken.
Kom igen.
Jag fattar. Om jag klantar mig, åker jag ut.
Det är inga höga krav, Finch.
Du måste bara komma hit.
Mina föräldrar är sura för att jag missade den första ansökningen
men jag vet att jag kommer in.
Har du sökt in nånstans än?
-Hej! -Hej.
Så... Ska du på Amandas fest?
Det blir kul.
Jag har hört det.
Det skadar väl inte att ha kul?
Vore det konstigt om jag döpte mitt barn efter en känd person?
Till exempel Danny DeVito Donahue.
Skulle han bli arg då?
"DeVito" som mellannamn?
Visst.
Följdfråga. Hur hög är du just nu?
På en skala... Jag skulle säga långt hit.
-På en skala... -Ja?
Vad tittar du på?
Jag beundrar bara tonårsångestens sociala normer.
-Kollar du på Violet Markey? -Ja.
Hennes...
...syster dog, va?
Ja.
-Varför undrar du nu? -Får man inte vara fascinerad?
Jo, "man" får det, men att du är fascinerad är knäppt.
-Jätteknäppt. -Nej, det är inte knäppt.
-Inte knäppt. -Vänta, om inte du tycker att du är knäpp...
-Sant. Du har rätt. -Hon har en poäng.
-Kuratorn ringde. -Embryot?
Va?
Han heter Embry, men jag säger Embryot. Detaljer är viktiga, Kate.
-Har du gjort nåt jag borde oroa mig för? -Det sårar mig att du skulle tro det.
-Finch. -Nej.
-Det är lugnt. Jag fixar det. -Jag avskyr när du säger så.
-Varför? -Det betyder att jag måste ta itu med det.
-Har du skolkat igen? -Nej! För helvete.
Dra och häng med Tina eller vad du brukar göra. Jag klarar mig.
Då så.
Jag blir sen i kväll. Det finns mat i kylen.
Riktig mat, Finch.
Var är mamma?
-I Chicago med jobbet. Minns du det? -Ja, just det.
-Jag älskar dig. -Vänta!
-Älskar dig. -Älskar dig.
Inte mer ost nu!
Jag hämtar efterrätten.
Mamma och jag vet att det inte var nån lätt dag i dag.
Den var inte lätt för oss heller.
Om du behöver prata om det...
Jag tänkte att det här kunde vara trevligt.
Jag har bakat den i 19 år.
JAG ÄR VAKEN
EN DÖD I BILOLYCKA
KÖR FÖRSIKTIGT TILL MINNE AV ELEANOR MARKEY
Eftersom några här tar examen och lämnar oss i slutet av året,
ser jag det som min plikt att ni upptäcker Indianas sevärdheter medan ni kan.
Gå på upptäcktsfärd, så att säga.
Uppgiften är att skriva om två eller flera av Indianas sevärdheter.
Ni ska skriva om dem,
förklara deras betydelse för er och Indiana,
och varför ni valde att besöka dem.
Lägg ner tid på den här uppgiften. Tänk genom den...
Okej?
Vad hände precis?
Så konstigt.
-Va? -Lugna er. Gick det bra, Violet?
Då sätter vi oss.
Nu samlar vi oss.
Är du klar, mr Finch?
Ja, jag är klar och kan säga att du gör ett bra jobb som lärare.
Min unga hjärna är full av kunskap.
-Tack, mr Finch. -Det var så lite så.
Som sagt... Ni ska fota, teckna, fånga detaljer...
Och ni ska göra det i grupper om två.
Får vi välja grupperna?
Ja, mr Finch.
Hej!
Så...
Tror du att perfekta dagar är möjliga?
Jag är den sista du ska fråga det.
FÖR ATT HON LOG MOT MIG
På geografin vill läraren att vi gör ett projekt ihop med en annan elev,
och jag vill inte göra det.
Bad du om ett annat projekt?
Ja, men han lyssnade inte.
-Det är kanske dags våga sig ut igen. -Det sa han med.
Jag vet att det är svårt.
-Men du går inte ut längre. -Det är inte sant.
När var du senast med dina vänner?
Det vore bra om du umgicks lite med dem.
Om jag träffar dem, fixar du så att jag slipper uppgiften?
Violet!
-Du kom. -Ja.
-Hej! -Hej.
-Jag hämtar nåt att dricka. Vill du ha? -Nej tack.
Kom igen.
Okej.
Ja...
Hej.
Som du öser på.
Du känner mig. Vild och galen.
Ska vi gå ut? Prata lite?
Jag går nog snart.
Jaså? Men... Jag kom ju precis.
Det är lite för mycket bara.
Hur länge till ska du vara så här?
Det har gått flera månader. När ska du...
Snyggt.
Jag menade det inte så. Det är bara...
THEODORE FINCH HAR TAGGAT DIG I ETT INLÄGG
Violet Markey, om du ser det här lever du fortfarande.
Ring och bekräfta.
RING MIG
765-276-8504.
Jag fann dig där uppe på räcket
Säg mig, vad står du där och tänker
Jag fann dig där uppe på räcket
Kom och prata med mig i stället
Theodore Finch.
Ta bort den. Nu!
Klippet förstörs om tre, två...
Uppdatera den nu.
Varför gjorde du så?
Jag vill prata om bron.
"Jag känner att vi inte kan gå igenom ännu en av dessa förfärliga perioder."
En morgon kan knappast kallas en hemsk period.
Det är ett citat.
Virginia Woolf.
Okej?
Kan jag komma över?
Nu?
Ja.
Så...
Jag googlade dig.
Googlade du mig?
Ja, vad är grejen med...
...hemsidan du har med din syster?
Hade.
Jag läste lite. Du skriver bra.
Jag skriver inte längre.
Du har alltså flyttat hit från Kalifornien.
Hur var det?
Kalifornien till Indiana?
Det var nog skillnad.
Ja.
Jag visste inte att det var där.
På bron.
Jag är inte, du vet...
Självmordsbenägen?
Du kan säga det.
Det är jag inte.
Oavsett vilket, räddade jag ditt liv.
Nej, det gjorde du inte.
Du gör en stor grej av ingenting.
Det såg ut som nånting.
Vad vill du att jag ska göra?
Jag tänkte bara att vi skulle göra det ihop.
Upptäcktsprojektet.
Det vore bra för dig att komma ut lite.
Jag vill kanske inte komma ut.
Jag är kanske trött på folk.
Ja, folk är dumma.
Men en ytterst liten klick vill dig kanske väl.
Varför vill du göra det med mig?
För att det finns platser som måste ses.
Små platser kan kanske också betyda nåt.
Om inte annat, kan de betyda nåt för oss.
Inte "oss".
De kanske kan betyda nåt för dig och mig.
Herregud. Och så kallar de mig asocial.
Två upptäcktsfärder. Det är allt.
Vi kan göra fler om du gillar det.
Det gör jag inte.
Det gör du kanske.
Nej, det gör jag inte.
Jag...hittade ett annat citat åt dig.
"Jag känner tusen möjligheter vakna inom mig."
Vågorna. Det kommer från Vågorna.
Du har minst tusen möjligheter inom dig.
Även om du inte tror det själv.
Du kan behålla det.
Du vet väl att folk kallar dig "The Freak"?
Ja.
Ibland säger och gör jag saker utan att tänka, och...
Folk gillar inte det. Folk gillar etiketter.
De gillar att stoppa en i en låda. De vill att man ska vara den de vill.
Folk gillar inte oreda.
Eller annorlunda.
Mina föräldrar ber Hudson att jag ska slippa projektet.
Du får hitta nån annan.
Visst.
God natt, Violet Markey.
God natt.
Theodore Finch.
Hallå!
Violet.
Vart ska du?
Hem.
Hur gick det med Hudson?
Inte så bra.
Ja.
Han brinner för att alla ska vara med.
Okej.
Men inga bilar.
En gång till?
Vill du göra det med mig får du hitta på nåt annat.
Jag sätter mig inte in i en bil.
Får jag fråga en sak?
Vart skulle du resa om du fick välja fritt?
Kalifornien.
Där har du ju redan varit.
Ja.
Det är varmt och det snöar aldrig.
Vill du inte veta vart jag skulle resa?
Vart skulle du resa?
Till en plats som ingen annan besökt.
Oupptäckt. Orörd.
Du kunde följa med om du ville.
INDIANAS HÖGSTA PUNKT 383 METER ÖVER HAVET
Var det allt?
Kom hit upp, Ultraviolett.
Nej.
Kom igen.
Utsikten är otrolig.
Kom igen.
Nå... Vad tycker vi?
Indianas högsta punkt.
Om jag kom hit av nån annan anledning än vår, hade jag blivit arg.
Hoppsan. Gömmer du lite humor där inne?
Det här är nog det töntigaste jag nånsin sett.
Det är lugnt. Du hamnar inte i helvetet för att du skrattar.
Ganska töntigt.
Det var min systers födelsedag.
Hon skulle ha fyllt 19.
Därför var jag på bron.
Varför var du där?
Jag gillar att springa.
-Lite tidigt för att springa. -Ja.
Vi hoppar.
Är du med?
Då så, på tre.
Gör dig redo.
Ett... Så där ja. Två...
Tre.
Wow.
Okej.
Det här är det vi lämnar efter oss.
Välj en.
Inte den.
Ja. Bra val.
-Vad är det? -Vet du inte?
Vi leker för fan arga leken.
Du menar inte allvar.
Se på mig. Jag menar allvar.
Visst.
Jag måste jämt vinna.
Jag också.
Jag sover hos Tina i natt.
Okej.
"Okej"?
Ja.
Det brukar utlösa en harang
-om att Tina är en skit... -"Harang." Bra ord.
...och att jag inte borde umgås med henne.
Allt mitt ältande tycks ha gjort intryck, så jag kan sluta förmana dig.
Vad är det med dig?
Inget.
Du verkar...
...fånig.
Du är fånig.
"Jag känner att vi inte kan gå igenom ännu en av dessa förfärliga perioder."
"Varför är kvinnor så mycket intressantare för män än män är för kvinnor?"
"Min egen hjärna är det mest oberäkneliga maskineri.
Ständigt surrande, nynnande, svävande, vrålande, dykande
och sedan begravd i gyttja.
Och varför? Varför all denna passion?"
"Den som inte säger sanningen om sig själv,
kan inte säga den om andra".
INNAN JAG DÖR...
INNAN JAG DÖR VILL JAG...
HÅLLA MIG VAKEN
VARA MODIG!
Berätta om Eleanor.
Hon körde med folk. Som du.
Jag gillar henne redan.
Hon hatade att läsa.
Hon gillade bara en italiensk poet.
Cesare Pavese.
Han sa: "Vi minns inte dagar, vi minns ögonblick."
Om jag hade en dålig dag...
...sa hon alltid så.
Som om det skulle lösa nåt.
Funkade det?
Ja.
Det funkade.
Nåt mer?
Hon var min bästa vän.
"Eleanor Markey.
Syster.
Bästa vän."
Riktigt fina minnesord.
Vad skulle det stå om dig?
"Violet Markey.
Jag var här."
Ja, den blir jag tvungen att sno av dig.
Gör du pannkakor?
Ja.
-Blåbärspannkakor? -Japp.
De ser ganska bra ut.
-Kan du vända dem? -Är de klara?
-Ja, eller... -Nästan klara.
-De ser bra ut. -Ja.
Då så.
-Så där ja. Den är fin. -Ja, gyllenbrun.
-Hej! -Hej.
Var har du varit?
Är du arg för att jag gör projektet med Roamer?
Nej.
-Bra, för det är inget. -Ingen fara. Jag gör det med Finch.
Med Finch?
Ja.
Du vet väl att han är farlig?
Det är han inte.
Han flippade ut på en lektion i fjol och kastade en stolpå Roamer.
Gjorde han?
Ja, Roamer klarade sig, men han har seriösa problem.
DIN TUR
Jag tänkte att vi kunde kolla skoträdet eller den övergivna drive-in-bion,
beroende på vad du känner för.
Vad är det här?
En påminnelse om att förr eller senare
måste du ut i världen igen på egen hand. Men jag knuffar gärna på tills vidare.
Jag sa att jag bara skulle göra två, så...
Jag föredrar privata Violet framför offentliga Violet.
Får jag prata med henne? Jag väntar.
Du borde kanske låta henne vara.
Snygg tröja. Är det nån bomullsblandning?
Folk tror att du spelar konstig. Jag vet att det är äkta.
Visst är det det.
Hur är läget?
Bara det vanliga tonårsmelodramat.
Kom igen. Jag behöver mer.
Folk berättar jämt för mig vad jag är.
En freak.
Jag fattar.
-Men jag blir ändå förbannad ibland. -Det måste vara jobbigt.
Kom igen.
Kom igen. Hjälp mig.
Kanske om du hade en svimningssoffa.
Den kunde stå där borta.
Det skulle ge mig den inramning jag söker.
Knyta samman rummet.
Kollade du upp stödgruppen jag berättade om?
Den informationen kan ha gått förlorad.
Kom igen, Theodore. Jag bad inte om mycket.
Nåväl. Det är på måndagar efter skolan på First Congregational.
Gruppen heter Nya tag, och allt är konfidentiellt.
Du kan säga vad du vill om vad som helst som bekymrar dig.
Det är en fristad, Finch.
Fundera på saken.
Vad nu? Vad gör vi nu? Vad är det?
-Är det en billig kopia? -Post-it-lappen?
-Det är billigt skräp. -Gå, tack.
Vad tittar du på?
Det är en grabb på gräset.
Vakna.
Hej!
Har du sovit här ute?
Japp.
Jag vet att du sa att du var färdig.
Men tänk om jag sa
att jag hade hittat den bästa sevärdheten i Indiana,
kanske i hela världen, men...
...att det är 26 mil dit?
Jag skulle säga ha kul, jag vill gärna höra om det.
Kom igen! Ge det en chans.
-Sätt dig åtminstone i den. -Nej, Finch.
-Jag åker inte bil! -Titta. Jag tar nycklarna och...
Jag lovar att inte köra fortare än 50 km/h i stan
eller 80 km/h på motorvägen.
Vill du att vi stannar, stannar vi.
Du måste sluta pressa folk.
Du lyssnar inte. Vi är klara. Projektet är slut. Det här är slut.
Du vet att det inte handlar om nån skoluppgift.
Utan om att du gömmer dig på ditt rum eller cyklar på din dumma cykel
och bara rör dig inom samma 5 kilometer.
Och Gud förbjude att nån oroar "stackars Violet", men...
De har fel.
Violet?
Är allt som det ska?
-Det är lugnt. -Hej!
Förlåt. Hej, jag heter Theodore Finch.
Trevligt att träffas.
-Lite tidigt, eller hur, Theodore? -Ja, det är tidigt.
En korrekt observation.
Men jag gör skolprojektet ihop med er dotter,
och vi måste verkligen åka till det här...stället.
Hon måste alltså sätta sig i bilen.
Den där bilen.
Den är väldigt säker, försäkrad
och körs av en erfaren förare som aldrig fått minsta böter.
Gäller det ett skolprojekt?
Ja, sir. Vi gör det ihop.
Tja, Theodore, det är Violets beslut, men...
Det är kanske ingen dum idé.
-Tror ni att hon kommer tillbaka? -Vi vet inte mer än du.
Nej.
Nej, vänta. Nej.
Om jag vore nycklar, var skulle jag gömma mig då?
Hur känns det?
Bra.
Säkert?
Sluta fråga. Du gör det bara värre.
Vi pratar om nåt annat.
Det brukar vara min styrka. men just nu står det still.
Bra låt.
Jag minns inte hur snabbt vi körde.
Det kändes inte så snabbt.
Sen började vi slira...
Eleanor sa: "Jag kan inte hålla emot."
Och bilen brakade in i bron.
Jag minns bara glaset mot mitt ansikte...
...och att Eleanor skrek.
Sen blir allt svart.
När jag vaknade på sjukhuset...
...sa mamma att hon var död.
Det var allt.
Fortfarande arg för att du åkte med?
-Har du byggt den helt själv? -Ja.
Imponerande.
BLÅ BLIXTEN
-Då så, då kör vi. -Ja.
-Jag åker nu. -Ha det så kul.
Jag ser mitt hus härifrån.
Ja!
-Det var fantastiskt. -Bra jobbat!
-Kändes den snabb? -Absolut. Som riktiga berg- och dalbanor.
Är du beredd?
Då så. Nu kör vi. Är du beredd?
Herregud.
Ja!
Herregud!
Jag vill göra om det.
Jag har nåt åt dig. I dörren.
Det, Ultraviolett, är en speciell plats jag ska ta dig med till en dag.
Jaså?
Ja, men du måste börja göra din del av det hela.
Okej? Jag köpte den här.
SKRIV I MIG
Om du hade glömt att det är ett skolprojekt.
Du måste skriva om det.
Bara jag?
Du är författaren.
"Upptäcktsfärd nummer tre..."
-Nej, börja med Hoosier Hill. -Du måste inte vara så bossig.
Du säger "bossig". Jag hör självsäker, djärv, inspirerande.
Påstridig. Irriterande. Arrogant.
Sexig.
Det är fint att ha en vän igen.
Inbilla dig inget nu.
För sent.
Vet du vad jag gillar med dig?
Vadå?
Du är alla färger på en gång.
Med full ljusstyrka.
VAR ÄR DU??
Hej.
Innan vi börjar... Vi närmar oss dagen D.
När ni ska presentera era upptäcktsfärder. Just det.
Utöver uppsatsen ska alla grupper göra en presentation för hela klassen,
men i dag pratar vi om geografins fem teman.
Läge, plats...
Nej, helt ärligt, så skulle jag inte oroa mig.
-Finch gör så här. -Ja.
Jag har messat honom i flera dar utan att få nåt svar.
Det här är...
Ibland är han borta en dag eller två, men han dyker alltid upp.
Ja, en gång var han borta i en vecka.
-Herregud. -Han sa att han hade campat.
Och han hade fullt av utslag efter giftek som kliade... Ja.
-Det var hemskt. Jättehemskt. -Jag tycker att det är stört.
-Det är lätt att svara. -Det är...
...bara nåt man måste acceptera om man vill vara hans vän.
Jag blir förbannad.
Vi har varit på många intressanta ställen.
Har du en plan eller skjuter du från höften?
Helt ärligt? Jag försöker bara distrahera henne
till att umgås med mig så mycket som möjligt.
-Och har det gått bra eller...? -Ja, det tror jag. Jag har varit...
Se, vem som tittade in.
Hej!
Är din mobil borta?
-Jag har messat och ringt. -Låt mig bara visa dig lite snabbt. Vänta.
-Du kunde svarat... -Jag vet.
-Sagt att det var bra. -Jag hade lite att fixa.
Den sägs vara bottenlös.
På 1950-talet simmade några killar här.
De försvann.
Man fann aldrig kropparna.
Drunknade de?
Kanske.
Eller så hittade de kanske den andra sidan.
Det sägs finnas en kraft i mitten som suger ner en till en underjordisk flod
och leder en till en annan värld.
Du ska inte hoppa i.
Naturligtvis ska jag det.
Det är iskallt.
Det går bra.
Hoppa i, du också.
-Nej, det är lugnt. -Vad är du rädd för?
-Det är kallt. -Det var en seriös fråga.
Vad är du mest rädd för?
Att dö.
Det tror jag inte på.
Att vara vanlig.
Var inte vanlig, då.
Herregud!
Åh, okej!
-Du har rätt. Det är svinkallt! -Herregud!
Ny dyker vi.
-Okej? -Okej.
Ett, två, tre.
Marco!
Polo!
Vad är du mest rädd för?
Jag vet inte. Att förlora min syster, tror jag.
Mamma är ofta borta.
Pappa stack för ett tag sen. Ny stad, ny familj.
Så... Kate är i princip den enda jag har.
Hur fick du det där?
Jag ska försöka hitta botten.
Finch?
Finch!
Skitstövel!
Va?
Inser du hur rädd jag blev?
Vänta! Violet! Förlåt!
Violet, förlåt!
Violet!
Jag trodde du hade drunknat.
Förlåt. Det var inte meningen att skrämma dig.
Men det gjorde du.
Det är det sista jag vill.
Vart tar du vägen när du försvinner?
Berätta nåt viktigt om dig själv.
Annars går jag.
Visst.
Ibland måste jag åka till platser där jag kan känna mig som mig själv.
Jag måste göra saker som påminner mig om att jag har kontroll.
Min pappa brukade...
...bli på ganska dåligt humör.
Gjorde han det där?
Jag var mycket mindre innan.
Jag visste inte att jag skulle hålla mig undan.
Folk gillar inte oreda, eller hur?
Ja.
-Vänta. Du kan. -Jag vet. Jag satte den.
Jag fann dig där uppe på räcket
Säg mig, vad står du där och tänker
Jag fann dig där uppe på räcket
Kom nu hit, så pratar vi i stället
-Sen går... -Nu kommer bryggan.
Jag...
-Du kan den. -Okej.
Jag fann dig
Jag fann dig där uppe på räcket
Finch.
Vakna. Vi måste sticka.
Fan.
Förlåt. Mobilen dog.
In med dig, Violet.
Kör hem, Finch.
-Skyll inte på henne. -Det är inte hans fel!
-Gå bara in! Vi pratar om det sen. -Jag glömde bort tiden.
-Finch! -Om jag...
Jag är jätteledsen.
Det var mitt fel. Jag klantade till det. Var inte arga på henne.
-Förlåt. -Åk...bara hem.
Kan du föreställa dig...
...vilka hemska situationer vi föreställde oss att du hade hamnat i?
Du måste förstå hur det kändes...
...när pappa och jag inte visste var du var.
Jag sa förlåt.
-Ni behövde inte behandla Finch så där. -Han höll vår dotter ute hela natten.
Jag höll honom ute hela natten också.
LJUVLIG
Vänta.
Vänta, V. Vad är det?
Hur är det?
-Bra. -Det var ett tag sen.
Jag fixar inte dig just nu.
Är allt som det ska?
Det vet jag faktiskt inte.
Jag vill inte jävlas, men du borde veta vad du gör.
-Det gör jag. -Nej, det gör du inte.
Kom.
-Var var du? -Vet du varför hon är med dig?
-Hon försöker laga dig. -Knip igen!
Du vet inte vem han egentligen är, va? Han är en freak!
-Kalla mig freak en gång till. -Jävla freak.
Finch!
Sluta!
Finch!
Finch! Vad gör du? Släpp honom!
Finch, sluta!
-Herregud. -Vad fan? Han dödade honom nästan.
Han är galen.
Helvete!
Hört nåt?
Han har försvunnit igen.
Jag har varit vän med killen länge...
...och har inte väntat på samtal på åratal.
Han...
...blir deppig ibland, och...
Det är jobbigt. Fattar du?
Han är inte lätt.
Och alla som kommer honom nära blir brända.
Varför stannar du, då?
För att...
För att jag älskar honom.
Han tror att alla lämnar honom, så det tänker jag inte göra.
Så här är det för oss.
Jag blir arg, han kommer tillbaka och ber om ursäkt,
och sen är det som om inget hänt.
Hej!
Är Finch här?
Har det hänt nåt?
Kom in.
Jag heter Lindsay.
Jag har OCD och fick nyss diagnosen social fobi,
så det är inte alls läskigt att vara här med er alla.
Förra året började jag skära mig själv.
Jag kämpar fortfarande med det, men jag är här.
-Förlåt att jag är sen. -Ingen fara. Sätt dig.
Jag heter Bradley.
Jag har adhd, ocd, både borderline och dissociativ personlighetsstörning
och bipolär sjukdom.
Ja.
Man kunde tro att några av dem skulle slå ut varann, men...
Veckan har varit okej.
Jag har kollat mycket på basket, och det har hjälpt mycket, så...
Bra.
Hej. Välkommen.
Jag heter Theodore Finch.
Inga etiketter.
Jag vet inte riktigt varför jag är här.
Jag antar att det var för att jag hamnade i slagsmål i skolan och...
Det var som...
Jag var där, men ändå inte där. Jag såg mig själv, och...
Jag tappar bara bort mig själv ibland.
Jag springer. Mycket.
Ibland hjälper det.
Till viss del.
Jag vet inte. Räcker det?
Visst.
Tack. Jag är glad att du kom.
Amanda, kan inte du fortsätta?
Jag heter Amanda.
Jag har bulimi.
Jag har försökt ta livet av mig två gånger.
Jag tänker på det nästan varje dag.
Har du hört nåt än?
Nej.
Okej.
Jag måste till jobbet. Jag är sen, men stanna du.
Varför håller han på så här?
Jag vet inte.
Be honom ringa mig när du hör nåt.
Visst.
-Hej då. -Hej då.
Du spöade visst skiten ur Roamer.
Varför gör du sånt? Är du inte trött på att folk snackar om dig?
Folk kommer alltid att snacka.
Det är det de gör bäst.
Är du okej?
Vet inte. Det känns som att jag bara sabbar saker,
och jag vet inte om jag kan göra nåt annat.
Funkar det här?
Det är bättre än alternativet.
Din flickvän är ganska orolig för dig. Hon har varit hos oss hela eftermiddagen.
Vad står på?
Jag kan inte riktigt minnas...
...pappa så bra.
Och allt jag...
...minns är dåligt.
Har du...
...några bra minnen av honom?
Det faktum att han bankade skiten ur oss upphävde de fina stunderna.
Men varför var han sån?
Var det på grund av oss? Var det...
-...på grund av mamma? -För att han var en kass människa.
Det måste finnas en anledning.
För om det finns en anledning kan han bli bättre. Nåt eller...
...nån kunde göra honom bättre, inte sant?
Ingen aning. Vem bryr sig? Han är nån annans problem.
Varför frågar du om pappa?
Vad är det som händer?
Kom igen. Du kan prata med mig.
Inget. Förlåt. Inget.
Jag mår bra.
Är du säker? Jag måste öppna baren, men jag kan hitta en ersättare.
Jag mår bra.
Du vet väl att jag älskar dig?
Jag vet.
Du skrämde mig.
Vad är allt det här?
Jag försöker fokusera.
Fokusera på vadå?
Att hålla mig vaken.
Jag förstår inte vad det betyder.
Ibland blir jag bara tom.
Jag blir deppig.
Jag tänker för fort för att komma ihåg nåt.
Och sen är det som om...
...alla mina tankar försvinner på en gång.
Och ibland, om jag sätter upp dem där, kan jag...
...fokusera och gå ner i varv, men...
Det går inte just nu. Jag klarar det inte.
Okej.
Och det här brukar funka.
Det kanske är för mycket skräp.
Jag fixar det. Jag behöver bara tid att tänka ut nåt.
-Jag försöker hjälpa dig. -Jag behöver inte din hjälp.
Jag måste lösa det här. Det handlar inte om dig!
Du måste berätta vad som är fel.
Du fattar inte.
Du har rätt.
Jag fattar inte.
Vet du inte?
Jag är "The Freak".
Jag är helt fuckad!
Jag vill att du går.
Gå!
Hej, det är Finch. Lämna ett meddelande.
Du, Finch...
Förlåt.
Förlåt för att jag pressade dig.
Jag...
...vill bara att du kommer tillbaka.
Du måste komma tillbaka, okej?
Hej, vännen.
Hej.
Pappa?
Ja?
På Eleanors födelsedag...
Jag...
Jag tänkte inte klart.
Plötsligt var jag på bron.
Jag stod på ena räcket.
Det var så jag träffade Finch.
Han hittade mig där.
Han räddade mig.
Du tänkte väl inte...
Jag mår bra.
Jag var...
...förvirrad.
Jag var ledsen.
Jag är okej.
Jag mår bättre nu.
Oj.
Jag är glad att Finch var där.
Jag också.
Bara jag visste var han håller hus.
Tja...
Ni två har besökt många ställen.
Finns det nån annanstans han kan vara?
Finch!
Finch.
Marco!
Å Finchs familjs vägnar vill jag tacka er för att ni är här idag.
Vi har samlats för att fira och hedra minnet av en person
som kommer att bli otroligt saknad för att han var så djupt älskad.
Händelserna de senaste dagarna...
-Jag ska säga hej då. -Vi väntar på dig.
Du.
Jag borde ha varit där.
Jag saknar honom.
Det är bara för jävligt.
Jag hade ingen aning.
Förlåt att jag inte fanns där för dig.
Det är okej.
Jag kunde inte berätta det.
Jag skulle sakna dig.
Ja, det vet jag.
UPPTÄCKTSFÄRD
LJUVLIG
DU BÖRJAR HÄR
HAN KOM MED VÅREN TILL MIG
JAG KÄNNER TUSEN MÖJLIGHETER VAKNA INOM MIG
"Resenärernas bönekapell...
...byggt som en fristad där trötta resenärer kan stanna och vila på sin väg.
Det byggdes till minne av dem som mist livet i bilolyckor.
Och som en plats att läka på.
Vi minns dem som inte längre är här,
som rycktes från oss för tidigt, och som vi bär med oss i våra hjärtan."
BESÖKARE
JAG VAR HÄR. T. F.
Jag brukade oroa mig för allt.
Saker som verkade meningsfulla...
...saknade faktiskt mening.
Jag oroade mig för livet.
Över vad som skulle ske om jag tillät mig att känna igen.
Jag förtjänade inte det.
Sen...
Utan att riktigt märka det...
...förändrades jag.
Jag var inte orolig för vad som skulle hända om jag levde.
Utan för vad som skulle hända om jag inte levde.
Vad jag skulle missa.
Jag var orolig för att inte minnas.
För att inte minnas alla ögonblicken.
Alla platserna.
Och det är tack vare Finch.
Han lärde mig att gå på upptäcktsfärd.
Han lärde mig att man inte måste bestiga ett berg
för att nå världens topp.
Att även de fulaste ställena kan vara vackra...
...bara man ger sig tid att titta.
Att det är okej att gå vilse...
...bara man hittar tillbaka.
Men när jag lärde mig allt det...
...missade jag nåt mycket viktigare.
Jag såg inte Finch.
Jag såg inte att han hade ont.
Jag missade att han hela tiden lärde mig...
...att gå vidare.
Finch var en drömmare.
Han drömde när han var vaken.
Han drömde om allt det vackra i världen, och han gav det liv.
Finch lärde mig att det finns skönhet på de mest oväntade platserna.
Och att det finns ljusa platser...
...också i mörka stunder.
Och om inga finns...
...kan man själv vara den ljusa platsen...
...med oändliga möjligheter.
FILMEN TILLÄGNAS ALLA SOM DRABBATS AV MENTAL OHÄLSA, SJÄLVMORD OCH SORG
OM DU ELLER NÅN DU KÄNNER HAR DET JOBBIGT
FINNS FLER RESURSER PÅ ALLTHEBRIGHTPLACESFILM.INFO
Undertexter: Jessika Johansson