‫- NETFLIX מציגה -‬
‫היי. זו אמהלה. תשאירו הודעה ואחזור אליכם.‬
‫אחה"צ טובים, גברת אדוארדס.‬
‫מדברת המנהלת דנקינס‬ ‫מתיכון צפון דטרויט.‬
‫לצערי, קול היה מעורב היום בעוד קטטה‬
‫וקציני המשטרה בביה"ס‬ ‫נאלצו לרסן אותו פיזית.‬
‫גב' אדוארדס, אני לא בטוחה שיש לנו כאן‬ ‫את המשאבים הדרושים כדי לעזור לבנך.‬
‫בשלב הזה, אנו ממליצים על סילוקו מביה"ס.‬
‫אני מצטערת מאוד על התקרית היום.‬ ‫אני ממש מצטערת…‬
‫לא עשיתי כלום, טוב?‬
‫זו לא אשמתי.‬
‫למה הבגדים שלי בשקיות?‬
‫לאן את לוקחת אותי?‬
‫אתה תישאר אצל אבא שלך הקיץ.‬
‫מה?‬
‫עם אבא שלי?‬
‫לא, זין על זה. אני לא נשאר אצלו.‬
‫תפסיק! תפסיק להתנהג כאילו שאתה יודע הכול!‬
‫החיים האלה…‬
‫לא עובדים, קול.‬
‫אתה טובע כאן. אתה עומד לטבוע.‬
‫עשיתי כל מה שיכולתי לחשוב עליו למענך.‬
‫ועדיין, הנה אני שוב, יוצאת מהעבודה,‬
‫מנסה לשכנע עוד מנהל ועוד שוטר‬
‫שהבן שלי מסוגל ליותר.‬
‫וזה לא נכון.‬
‫וגם אני לא מסוגלת יותר.‬
‫- קאובוי של אספלט -‬
‫היי, איפה אתה? אנחנו כאן.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-הוא יגיע עוד חמש דקות.‬
‫אלה הבגדים שלי.‬ ‫-פשוט חכה כאן.‬
‫אני לא נשאר פה.‬
‫אימא, תפתחי את הדלת.‬
‫אימא, אני רציני. תפתחי את הדלת.‬
‫אימא, תפתחי את הדלת. אני רציני, אימא.‬
‫אימא, בבקשה, אל תשאירי אותי פה.‬ ‫אימא, בבקשה. אימא, חכי…‬
‫היי.‬
‫אני מדברת אליך. בוא הנה.‬
‫ממש גדלת.‬
‫אני מכיר אותך?‬
‫אני מכירה אותך.‬
‫אתה הבן של הארפ.‬
‫איפה הוא?‬
‫באורוות.‬
‫במה?‬
‫נו, באמת.‬
‫אורוות.‬
‫אני לא מכיר אורוות.‬
‫אני לא מכיר אותך.‬
‫האורוות ברחוב פלטשר.‬
‫מעבר לפינה.‬
‫אתה תריח אותן כשתתקרב.‬
‫וקול…‬
‫אני נסי.‬
‫ברוך השב.‬
‫כן, זה מה שאני אומר.‬ ‫-רגע, פרופסור, איפה ראית אחד?‬
‫ראית אחד אתמול.‬ ‫-איפה?‬
‫במדרגות.‬ ‫-גמל שלמה מתפלל?‬
‫לא הורגים שום דבר‬ ‫עם המילה "מתפלל" בשם. כאילו…‬
‫זה הולך להיות קיץ יבש…‬
‫פשוט ראיתי שאתה ישן. אמרתי, "אתה…‬
‫הסתכלת עליי ישן! איך אתה…"‬
‫היי, לאן הילד הזה הולך? למכבסה איפשהו?‬
‫מאיפה הוא הגיע?‬ ‫-מי זה?‬
‫חכו רגע. חכו רגע.‬
‫תן לי את השקית שלך. בוא נזוז.‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫נתראה יותר מאוחר.‬
‫בוא.‬ ‫-טוב.‬
‫סגור את הדלת.‬
‫יו! לעזאזל.‬
‫זה צ'אק.‬
‫הוא לא ידידותי, אז תיזהר על הידיים.‬
‫יש לך סוס…‬
‫בתוך הבית.‬
‫טוב, אתה תישן שם.‬
‫אני לא נשאר פה.‬
‫טוב.‬
‫אני הולך לישון.‬
‫אחרי שתצא, הדלת תישאר נעולה עד הבוקר.‬
‫אלך בבוקר.‬
‫לעזאזל.‬
‫בדיוק.‬
‫טוב, קדימה.‬
‫קדימה, עישה. פשוט…‬
‫יש לך טלפון? אני צריך להתקשר לאימא שלי.‬ ‫שיחה זריזה.‬
‫גברתי, אפשר לעשות שיחה?‬ ‫אני צריך להתקשר לאימא שלי.‬
‫אין לי טלפון.‬ ‫-אני רק… אין לך טלפון?‬
‫היי, סליחה, אפשר…‬ ‫-יש לי ילד. לא.‬
‫לעזאזל.‬
‫קול!‬
‫מה קורה איתך, גבר?‬
‫שמעתי שחזרת.‬
‫סמוש?‬
‫כן, סמוש. זה אני, אחי.‬
‫למה אתה נראה כאילו שראית רוח רפאים?‬
‫למה לעזאזל אתה על הרצפה?‬
‫יו.‬ ‫-קום, אחי.‬
‫היי. שיט.‬
‫מה קורה, אחי?‬ ‫-בחיי. הכול טוב.‬
‫בוא נוציא אותך מפה.‬ ‫-אין לך מושג כמה טוב לראות אותך כרגע.‬
‫מתי הייתה הפעם האחרונה שהתראינו?‬ ‫לפני עשר שנים?‬
‫אתה יודע מה אני זוכר?‬
‫הייתי אומר, "קול, בוא נשחק עם רובי מים."‬ ‫היית אומר "טוב."‬
‫ואז הייתי הולך לשירותים,‬ ‫והייתי משתין ברובה המים.‬
‫ומרסס את כולך.‬
‫דוחה, אחי.‬ ‫-אפילו לא ידעת שזה שתן.‬
‫היית כזה, "אימא, סמוש השתין עליי!"‬
‫זה דפוק, אחי. ברצינות.‬
‫כן. אתה עדיין מריח קצת כמו שתן.‬ ‫-סתום ת'פה.‬
‫בחיי. עבר נצח.‬
‫התגעגעתי אליך.‬
‫אני לא מאמין שאימא שלך ‬ ‫גררה אתך מדטרויט ככה.‬
‫שיט.‬ ‫-זה מטורף.‬
‫אני יודע, אחי. אני מנסה להגיע הביתה עכשיו.‬ ‫-לא נראה שיש לך בית לחזור אליו, אחי.‬
‫איזה בית יש לי פה?‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫הבית הוא לא מקום, טיפש.‬ ‫הוא משפחה, נכון? ויש לך משפחה פה.‬
‫איזה משפחה?‬
‫אני לא מכיר אותו בכלל.‬
‫חוץ מזה…‬
‫הוא גר עם איזה סוס דוחה.‬
‫טוב, אני אגיד לך דוגרי.‬
‫אימא שלך לא חוזרת, טוב?‬
‫ראיתי מספיק חבר'ה שהורידו אותם בכניסה,‬
‫וכל הקטע של "קיץ" הפך לשנים. אז…‬
‫אני מציע שתתיידד עם הסוסים הדוחים.‬
‫זה לא מצחיק. אני רציני.‬
‫טוב.‬ ‫-אתה יכול לתת לי כסף לאוטובוס?‬
‫יו, פשוט תביא לי איזה 20 דולר.‬
‫לא סיפור.‬
‫פשוט.‬ ‫-טוב, אחי. אתה נשמע נואש בטירוף כרגע.‬
‫אה, אני יודע מה העניין.‬
‫כן. יש לך חברה בבית.‬
‫לא?‬ ‫-לא.‬
‫רגע.‬
‫טוב, חכה פה, בסדר?‬
‫חבר'ה…‬
‫היי, תשמרו על עצמכם.‬
‫תאכל.‬
‫היי, מה זה היה?‬
‫הזדמנות עסקית.‬
‫תשמע, אחי, אני אדאג לך‬ ‫מעכשיו והלאה, טוב?‬
‫אני כל המשפחה שתצטרך.‬
‫והיי, אתה כבר לא ילד קטן,‬
‫אז אנחנו יוצאים לבלות הערב. לא ישנים.‬ ‫אני אראה לך איך מבלים בפילדלפיה.‬
‫זה מטורף, אחי.‬
‫לעזאזל. אני חייב לישון. אני מת מעייפות.‬
‫זה בסדר. יש לי דברים לעשות בכל מקרה.‬
‫בלילה אתה יכול להישאר בדירה שלי ושל אחותי.‬
‫היי!‬
‫היי, מה אתה עושה?‬
‫אם אתה מסתובב עם סמוש,‬ ‫אתה לא יכול להיות פה.‬
‫מה אכפת לך?‬
‫אתה תכניס את עצמך לבור‬ ‫שלא תצליח לצאת ממנו.‬
‫אתה לא רצוי פה עם החרא הזה שלך.‬
‫כן, החרא הזה? מה עם החרא שלך?‬
‫משאיר את הבן שלך פה בחוץ.‬
‫טוב, אתה צריך לעוף מפה.‬ ‫-סבבה.‬
‫בבקשה.‬
‫הארפ עם האהבה הקשוחה, זורק שקיות.‬ ‫-היא תהיה הרבה יותר קשוחה אם לא תסתלק.‬
‫סע.‬
‫טוב, אני אסע.‬
‫אני אסע.‬
‫אם אתה רוצה להסתבך ברחוב,‬
‫אתה לא יכול להיות אצלי.‬
‫טוב? אם תקבל שכל,‬ ‫תיפרד מסמוש, אתה מוזמן לחזור.‬
‫לחזור למה?‬
‫בירה ישנה וגבינה פרוסה?‬ ‫אין לי פה בית.‬
‫זו הבחירה שלך.‬
‫קדימה! תעיף את התחת השחור שלך‬ ‫מהבית שלי, ואל תחזור!‬
‫טרינה?‬
‫סמוש אמר לי לפגוש אותו פה.‬
‫מעניין לי ת'תחת מה הוא אמר. זה הבית שלי.‬
‫בחייך, אני משפחה.‬
‫כבר אמרתי לסמוש,‬
‫זה לא בית יתומים לחתולי רחוב כמוך.‬
‫עכשיו עוף מהדלת שלי, אני לא צוחקת.‬
‫טרינה, בחייך, אני…‬ ‫-לא! ביי. שלום.‬
‫פאק.‬
‫איזה חרא.‬
‫פאק.‬
‫מי עושה כל כך הרבה רעש?‬
‫מי זה? מי שם?‬
‫נסי, אני צריך עזרה.‬ ‫-אוי, לא.‬
‫אין לי איפה לישון.‬
‫לא. זה לא יעבוד איתי.‬
‫לאבא שלך יש כללים שאתה לא מציית להם.‬ ‫נחש מה? גם לי יש כללים.‬
‫אמרתי לסמוש את אותו הדבר כשהוא בא לפה.‬
‫בחייך. לא אכפת לכם משום דבר חוץ מעצמכם.‬
‫תשמע, בכל יום בארבע בבוקר אני מתפללת‬ ‫על הברכיים למען כל ילד וילד בבלוק.‬
‫אני דואגת שתמיד תהיה לי ארוחה חמה‬ ‫ומיטה נקייה לבנים האובדים שחוזרים.‬
‫טוב. אז אני בן אובד.‬ ‫-לא נכון.‬
‫לא, אתה עדיין מתרוצץ.‬
‫עוד לא אכלת מספיק חרא.‬
‫מה זה אומר בכלל?‬
‫תחשוב על מה שאמרתי.‬
‫אני צריכה לקום מוקדם.‬ ‫רשימת התפילות שלי התארכה הרגע.‬
‫נסי!‬
‫היי.‬
‫טוב. מה יש?‬
‫היי.‬
‫אני רואה שפגשת את בו.‬
‫השותף שלך לחדר מאתמול.‬
‫הארפ קנה את בו במכירה פומבית.‬
‫נדרשו ארבעה אנשים כדי להכניס אותו לקרון.‬
‫הוא היה מבוהל, מפוחד,‬
‫מסוכן אפילו לרוכב הכי מנוסה.‬
‫הוא היה אמור לרסק לך את הראש.‬
‫מה אני מוצאת?‬
‫את דניאל ישן בגוב האריות,‬
‫מכורבל לצדם.‬
‫מה זה אומר?‬
‫זה אומר שבו שלך.‬
‫לא.‬
‫הוא לא נותן לאף אחד אחר להתקרב.‬ ‫-לא, זין על זה.‬
‫יש לך פה מלוכלך כמו לאבא שלך.‬
‫זה הדבר היחיד שקיבלתי ממנו.‬
‫תקשיב לי.‬
‫העבר הוא לא ההווה.‬
‫בסדר?‬
‫מה, אתה מטומטם מדי מכדי לשחק לפי החוקים?‬
‫טוב…‬
‫בסדר.‬
‫אבל אתה לא תישן באורוות שלי.‬
‫אני אחתוך עם סמוש, ו…‬
‫אני מוכן לרכוב על סוסים או מה שזה לא יהיה.‬
‫אתה רוצה לרכוב על סוס?‬
‫תצטרך לעבוד באורוות.‬
‫כן, הם צריכים להגיע כל רגע.‬
‫יו, מה עובר לך בראש?‬
‫הארפ אמר שאסור לי להסתובב איתך יותר,‬ ‫אחרת הוא יעיף אותי מהבית.‬
‫אז…‬
‫נצטרך להחריש או משהו.‬
‫כן. הבנתי אותך.‬
‫כן, יש לי הפתעה בשבילך, אחי.‬
‫מה זה?‬
‫הן שם בפנים.‬
‫לעזאזל.‬
‫הן חדשות לגמרי.‬ ‫-ועוד איך.‬
‫חשבת שאתן לך להסתובב‬ ‫עם הזבל הדפוק הזה שיש לך על הרגליים?‬
‫היי…‬ ‫-אתה יודע שיש לך רגליים של צ'ובאקה.‬
‫אתה כזה דפוק.‬
‫כן. זה הולך להיות טוב.‬
‫בוא.‬
‫תתחיל עם התא הזה.‬
‫כשסיים, תקרא לאחד מאיתנו,‬ ‫ונוציא את הסוס הבא.‬
‫פשוט תמשיך לכל האורך.‬
‫תגרוף הכול לבור החרא.‬
‫מה זה בור החרא?‬
‫מכולה מלאה בחרא.‬
‫כשתסיים, אגיד לך מה הלאה.‬
‫דברים קשים מגיעים לפני דברים טובים.‬
‫איפה המריצה שלך, לעזאזל?‬
‫הוא יגרוף ככה כל היום. לעזאזל.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫ככה הוא חושב שמנקים תא?‬
‫ללכת כל פעם עם האת?‬
‫אוף!‬ ‫-פאק!‬
‫שיט!‬ ‫-הפיל חרא על הנעליים שלו.‬
‫היי, עישה, נכון?‬
‫גם לך נתנו לגרוף חרא?‬
‫דברים קשים מגיעים לפני דברים טובים.‬
‫זו כת פה, בחיי.‬
‫מה מלמלת שם?‬
‫כמה זמן אצטרך לעשות‬ ‫את עבודת בור החרא הזאת?‬
‫כמה זמן שיידרש.‬
‫למה?‬
‫לא רק הסוסים פה צריכים אילוף.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫מה הבעיה של האנשים האלה?‬
‫תשתמש במריצה.‬
‫רגע, אחי. רגע, כולם. אני אטפל בו.‬
‫רגע. היי. חכה שנייה.‬
‫אם תלך עם האת, זה ייקח לך יום שלם.‬
‫אני פריס.‬
‫קול.‬ ‫-אני יודע מי אתה.‬
‫תביא את הדבר הזה שם.‬ ‫ותפגוש אותי באורווה.‬
‫כבר לא תהיה פרא. אני אאלף אותך.‬
‫אתה תעשה את כל התאים.‬
‫אתה תהיה המנקה החדש שלי.‬
‫קודם כול, תניח את זה.‬
‫תביא את הקלשון.‬
‫תתחיל מהחלק האחורי.‬ ‫תגרוף את כל החציר עם החרא. תוציא הכול.‬
‫את הכול?‬ ‫-תוציא את החרא הזה.‬
‫קדימה, תיכנס לשם.‬
‫אתה לא גורף עלים, אחי.‬
‫רואה איך זה מתקדם? קלי קלות.‬
‫שיט.‬
‫נסה לא לעשות בלגן. לכל הרוחות.‬
‫עכשיו תניח את זה. תביא את האת.‬
‫קח ערמות גדולות.‬
‫כבר אתה מתנשף? הרגע התחלת.‬
‫החרא הזה כבד.‬ ‫-קדימה. תזדרז. אתה רוצה להיות פה כל היום?‬
‫לא אמרו לי שאני צריך לעשות את כל זה.‬ ‫-לא אמרו לי שאקבל בחור עצלן כמוך.‬
‫נטפל בגישה שלך היום.‬
‫יש לך עוד תאים לנקות.‬
‫כדאי שתסיים עם זה. קדימה.‬
‫זה לבן ונקי. זה טוב.‬
‫תתפוס את החרא החום והירוק.‬
‫קדימה. תמשיך להרים.‬ ‫ואת כל החרא הרטוב. תעיף את זה משם.‬
‫פשוט תוציא הכול. אני רוצה לראות רצפה.‬ ‫תוציא הכול. אני רוצה לראות רצפה.‬
‫ותביא את הנסורת שליד האוכפים.‬
‫בדיוק ככה.‬
‫תשתמש בקלשון.‬
‫תפזר בצורה אחידה.‬
‫קדימה, בחור. עבדת יפה. בוא תצא.‬
‫תא נקי מבחינתי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫בוא נראה חיוך קטן.‬
‫חיוכון. "צ'יז!" משהו קטן?‬
‫לא.‬ ‫-אתה קשוח מדי בשבילי, מה?‬
‫זה בסדר. אני אשנה את זה.‬
‫קדימה, בלי לזרוק מקדימה. תעלה עד למעלה.‬
‫תעלה על הקורה.‬
‫תיכנס לשם.‬
‫תחזיק טוב.‬
‫תעלה למעלה. קדימה. עד הסוף.‬
‫עד הסוף. אתה מסוגל.‬
‫זהו זה.‬
‫עד הסוף.‬
‫עכשיו תהפוך אותה.‬
‫בדיוק.‬
‫כן, בחור צעיר. כן.‬ ‫-הצלחת! כל הכבוד!‬
‫כן, זהו זה, בחור.‬
‫יש פה שתייה.‬ ‫-בחור טוב.‬
‫אתה בסדר?‬
‫טוב. קדימה, בוא נלך להביא עוד חרא.‬
‫בוא נעשה את התא של בו.‬
‫אז אתה מתכוון להוציא אותו?‬
‫מה פתאום.‬ ‫-למה לא?‬
‫הוא משוגע.‬
‫אז מה אני אמור לעשות?‬
‫אתה ישן איתו. תנקה סביבו.‬
‫תיכנס לשם.‬
‫אל תתחרפן לי.‬
‫טוב? אנחנו אחוקים עכשיו.‬
‫תיכנס לשם, אחי.‬
‫טוב.‬ ‫-היי, תתרחק.‬
‫אל תיתן לו לצאת.‬
‫תתרחק.‬ ‫-אם הוא יצא, זהו. הוא ייעלם.‬
‫תתרחק.‬
‫טוב, תיכנס לשם.‬
‫אף אחד לא היה שם עם בו אפילו דקה.‬
‫תנקה את כל החרא משם.‬ ‫-פה?‬
‫פה?‬ ‫-פינות, הכול. תוציא את זה.‬
‫אז כמה עולה לטפל בסוס?‬
‫זה יכול לחסל משכורת שלמה.‬
‫לפעמים אני לא אוכל בשביל להאכיל את ליטל.‬
‫מי מהם הוא ליטל?‬
‫סוס הקווטר שקשור בחוץ.‬
‫למה קראת לו ליטל?‬
‫קראתי לו על שם אחי הקטן.‬
‫הוא נהרג לפני כמה שנים.‬
‫מצטער לשמוע את זה, אחי.‬
‫אז…‬
‫אז איך אתה רוכב עליו?‬
‫אני לא.‬
‫מה אתה חושב שיעשו עם בו?‬
‫אני מניח שזה תלוי בך.‬
‫קדימה. תחזור לעבודה. תפסיק לשאול שאלות.‬
‫כן.‬
‫אה, טוב.‬
‫זה בגלל שאתה חושב שכל הבוקרים היו לבנים.‬ ‫זה קשקוש של הוליווד וג'ון ויין.‬
‫50% מהבוקרים היו שחורים,‬ ‫חומים, בצבע ברונזה.‬
‫או צבעים אחרים.‬
‫אמרת חמישים? מאיפה הבאת את המספרים האלה?‬
‫תחפש את זה! אמיתי!‬ ‫אפילו הפרש הבודד היה שחור.‬
‫מי זה הפרש הבודד?‬ ‫-אתה לא רציני.‬
‫באמת?‬ ‫-אתה מלמד את הילד הזה משהו?‬
‫אחי, אתה עושה עבודה טובה.‬
‫לא, הוא צודק. הוליווד מציגה רק לבנים.‬
‫הם פשוט מחקו אותנו מכל ספרי ההיסטוריה.‬ ‫-תמיד מנסים למחוק אותנו מספרי ההיסטוריה.‬
‫"רועה בקר" הפך ל"קאובוי".‬ ‫ידעתם את זה? ככה הם קראו לנו.‬
‫"היי, כושי,‬ ‫תחזיק את הפרה בזמן שאסמן אותה."‬
‫"היי, כושי, תאלף את הסוס הזה."‬ ‫יודעים למה היינו כאלה טובים באילוף הסוסים?‬
‫למה? נו, למה?‬ ‫-ספר לנו.‬
‫נו, רום, ספר לנו!‬ ‫-ספרי להם, נסי. יש לי פיפי.‬
‫אנשים האמינו פעם‬ ‫שכדי לאלף סוס צריך לשבור את רוח החיה,‬
‫לשלוט עליה, לגרום לה להאמין‬ ‫שהיא תשרוד רק אם היא תיכנע, נכון?‬
‫טוב, אנחנו, השחורים,‬ ‫ידענו שלא אמורים לשלוט בסוס.‬
‫סוסים נועדו להיות חופשיים.‬
‫כן.‬ ‫-נכון.‬
‫הדרך היחידה שאפשר להביא לידי ביטוי‬ ‫את הטבע האמיתי שלה, את האופי שלה,‬
‫היא באמצעות אהבה.‬ ‫-אלה דברי חוכמה. קולטים?‬
‫להתאחד.‬
‫מאיפה אתם באתם‬ ‫אם כל הבוקרים השחורים נמחקו?‬
‫אני עוסק בזה מגיל תשע.‬
‫ממש כאן.‬
‫רוכב על סוסי פוני ומסיע עגלות עם סוסים.‬ ‫-ואו. אנחנו בכל מקום.‬
‫ההיסטוריה פה עמוקה.‬
‫כולם אוהבים להתפרנס מעגלות.‬
‫סוסים ועגלות, כרכרות וכל זה.‬
‫דוד צ'ארלי, על מה דיברנו? פעם…‬
‫מה שקרה עם זה…‬
‫כשהשנים חלפו,‬
‫העיר החליטה שהיא לא צריכה יותר סוסים.‬
‫אנשים קנו משאיות.‬ ‫-כן.‬
‫אז הם אמרו, "אנחנו כבר לא צריכים סוסים."‬
‫אבל כולנו כאן, אנחנו אוהבים סוסים.‬ ‫-נכון.‬
‫וככה כל האורוות האלה צצו.‬
‫אז יש לך את רחוב 31,‬ ‫את רחוב 32, את קוב קריק.‬
‫כן.‬
‫רחוק מרקו.‬ ‫-הבית הלבן.‬
‫ומספר אחת ברשימה,‬ ‫רחוב 9 פינת טיוגה.‬
‫התחלנו.‬
‫אתה שוכח מאיתנו,‬ ‫המקוריים של רח' פלטשר?‬
‫אני מדבר על רוכבים אמיתיים.‬ ‫לא על בעלי סוסים חננות.‬
‫כן, אתה צודק.‬ ‫אני באמת הבעלים של כל הסוסים שלך.‬
‫אלה אותם הסוסים‬ ‫שאני קורע לך ת'תחת איתם.‬
‫הזמן חלף, ואחת אחת, הן נסגרו.‬
‫כן.‬ ‫-למה?‬
‫נדל"ן.‬
‫מפתחים באים לפה, רואים את הסוסים,‬ ‫ואומרים: "סוסים? על הזין שלי."‬
‫כאילו, להרבה מהחבר'ה האלה יש אורוות משלהם.‬
‫הם נופלים עליהם משום מקום,‬ ‫"היי, זה השטח שלך? אני רוצה אותו."‬
‫כאילו, ברחוב פלטשר,‬ ‫אנחנו כמו יתומי בוקרים.‬
‫מבין אותי? אנחנו כאילו…‬
‫זה כמו המערב הפרוע פה. השרידים האחרונים.‬
‫שיט. מתחילים.‬
‫למה צריך לעשות כל כך הרבה רעש?‬
‫תכבו את האורות הארורים.‬ ‫-אוף.‬
‫הנה מגיע לירוי עם הבולשיט שלו.‬
‫מתחילים.‬ ‫-הנה השריף בא.‬
‫קדימה.‬
‫אני מריח מריחואנה?‬
‫זו החבית שבוערת.‬
‫ערב טוב, רבותיי.‬
‫נסי.‬ ‫-לירוי.‬
‫עישה.‬
‫זה הבן של הארפ, חזר מדטרויט.‬
‫הבן של הארפ, מה?‬
‫הם מספרים לך על איך שאבא שלך היה פה ב…‬ ‫-טוב, אחי. הכול טוב, ל'?‬
‫הכול טוב אצלך?‬
‫כן, הכול טוב אצלי. אבל אגיד לך מה לא טוב.‬ ‫-מה?‬
‫האורוות הרעועות האלה.‬
‫טוב? הן שבורות בטירוף. הגג נטוי.‬ ‫-שוב הוא מתחיל.‬
‫טוב, התאים צפופים בטירוף.‬
‫והשכנים שוב מתלוננים על הריח.‬
‫מה, אתה מריח משהו?‬
‫מה תעשה עם הסוס המת הזה?‬
‫סוס מת?‬ ‫-ג'וני לקח את הסוס הזה. הוא בא לקחת אותו.‬
‫כן.‬ ‫-ראיתי שבאו לבקר מהעירייה.‬
‫כן, הם באים לבקר כבר 15 שנה.‬
‫ראיתי את הדירות החדשות האלה באוקספורד.‬ ‫זה רק חמישה גושי בניינים מכאן.‬
‫חמישה גושי בניינים? זו הליכה ארוכה‬ ‫בשביל ההיפסטרים הרזים חובבי הלאטה.‬
‫המפתחים מגיעים. תקלטו את זה.‬ ‫-שיבואו. נראה מה יקרה.‬
‫נראה מה… אני צריך לקטוע אותך פה.‬
‫אתה מבין,‬ ‫העניין הוא ששום דבר מזה לא בבעלותכם.‬
‫אתם רק שוכרים. וזה מביא אותי לשאלה הבאה,‬ ‫מה אנחנו מתכוונים לעשות בקשר לזה?‬
‫"אנחנו"? זה בצרפתית?‬ ‫-מה זאת אומרת "אנחנו", לבנבן?‬
‫תשמע. אנחנו לא עושים כלום.‬
‫אתה המרת את האוכף שלך בפליז של עירוניים.‬
‫ההיסטוריה תחזור על עצמה, וכולכם פה בחוץ,‬
‫בעוד ערב של שתייה ועישון ושקרים זה לזה,‬
‫כשאתם צריכים…‬
‫לעזאזל, אתה יודע מה?‬
‫תעשה לי טובה. תשתה את זה,‬ ‫או שתלך לחלק דוחות חנייה או משהו.‬
‫כן. לחיים.‬ ‫-פשוט… הוואן שלי שם,‬
‫אז תעזוב אותו,‬ ‫אבל תחלק כמה דוחות חנייה, אחי.‬
‫יו, יודעים מה אעשה?‬
‫אתה צודק. אני אשתה את זה,‬ ‫ואז אלך לחלק דוחות חנייה.‬
‫הראשון לקבל דוח זה ההוא בכיסא הגלגלים.‬
‫אוף.‬
‫היי, ג'ורג'י, תשתיק את הטיפשים שמלכלכים.‬ ‫-בחיי.‬
‫קדימה. קול, תשמע את זה.‬ ‫הבחור הזה תותח.‬
‫הוא ממש טוב. משנות ה-40'.‬
‫מוזיקת טראפ משנות ה-40'.‬ ‫נגן בזה. אני יודע שיש לך את זה.‬
‫בסדר.‬ ‫-הנה זה בא.‬
‫אל תעמיד פנים שאתה לא רוצה.‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫"כאן לבדי‬
‫לגמרי לבד‬
‫אני כאן בלי אף אחד‬
‫אני כאן בחוץ לגמרי לבד‬
‫עם הרוח לצדי‬
‫רכוב על סוסי‬
‫תן לי סימן"‬
‫"אנחנו לא פוחדים משוטרים‬
‫באים מנסים לקחת את האורוות שלנו‬
‫לא אכפת לי ממה שיש לכם לומר‬
‫אנחנו קשוחים,‬ ‫אנחנו רחוב פלטשר, כל היום‬
‫מה תעשו? תיקחו את השיט שלנו?"‬
‫צ'אק.‬
‫צ'אק, אתה אוהב גבינה?‬
‫רוצה גבינה? רוצה לטעום?‬
‫טוב, תירגע.‬
‫תראו מה זה.‬
‫יו.‬ ‫-היי. מה קורה?‬
‫זה הבן שלי, קול, מדטרויט. הכול סבבה?‬
‫מזמן לא התראינו.‬ ‫אתה עדיין עושה ראפ, אחי?‬
‫אחי. מה קורה?‬ ‫-מה נשמע?‬
‫חבר שלי, קול. מדטרויט.‬ ‫-מה קורה?‬
‫תטפל בו יפה, כן?‬
‫מה קורה, בנות?‬
‫היי. כן.‬ ‫-זזים.‬
‫זה חבר שלי, קול, מדטרויט.‬
‫קול, תגיד שלום.‬
‫קול.‬
‫מבלים. אתם מסודרים הערב?‬
‫כן.‬ ‫-יו, סמוש.‬
‫כן.‬
‫יש לי דיבור איתך, אחי.‬
‫אפשר לדבר איתך זריז?‬
‫כן.‬
‫מה קורה, ג'יי?‬
‫כלום אצלי. המון אצל כל השאר.‬
‫כן, אתה יודע. ככה זה.‬
‫תשמע, אחד מהחבר'ה הצעירים אמר לי‬
‫שמישהו מנסה להשתלט על אחת מהפינות שלי.‬
‫שמעת משהו?‬
‫לא, אחי. לא שמעתי כלום.‬
‫לא?‬
‫טוב, תפתח אוזניים בשבילי, כן?‬
‫סגור. אתה יכול לסמוך עליי.‬
‫אז מי זה?‬
‫אה, כן, שיט. זה חבר שלי, קול, מדטרויט.‬
‫אני מנסה להראות לו‬ ‫את החיים בפילדלפיה. מבין?‬
‫תן לי לדבר איתו זריז.‬
‫טוב, גבר.‬
‫נעליים נחמדות.‬
‫ג'ורדן, לא?‬
‫כן.‬
‫נרא‬‫ות‬‫ פצצה, בחור.‬
‫כמה עלו לך?‬
‫לא יודע, קיבלתי אות‬‫ן‬‫ מאבא שלי.‬
‫אבא שלך.‬
‫אבא שלך בחור טוב.‬
‫הנעליים האלה פצצה.‬
‫הן גם יקרות.‬
‫אתה מבין אותי, "אבא"?‬
‫בטח.‬
‫קדימה, אחי.‬
‫תיהנה, גבר.‬
‫טוב, אחי. אחלה.‬
‫מעריך אותך. הכול טוב?‬
‫תביא את המברשת הזו שם.‬
‫אני רוצה שתעבור מלמעלה,‬
‫עד למטה, לקצה התחת שלו.‬
‫קדימה.‬
‫תבריש את כולו עד הרגל. כן.‬
‫זהו זה. אתה עושה עבודה טובה.‬
‫פריס, אפשר לשאול אותך משהו?‬
‫כן.‬
‫למה אתה בכיסא גלגלים?‬
‫לפני שנתיים,‬
‫אחי ואני יצאנו לרכוב…‬
‫והסתבכנו בעימות.‬
‫הגענו לבית החולים.‬
‫אני התעוררתי,‬
‫הוא לא.‬
‫הקליע ריסק לי את עמוד השדרה.‬
‫עכשיו אבלה את שארית חיי בכיסא.‬
‫בגלל מלחמה על כלום.‬
‫מלחמה על פינה.‬
‫העירייה ‬‫הקימה סניף של סטארבקס ‬ ‫ממש על הפינה.‬‫ ‬‫השטות שנלחמנו עליה.‬
‫הכול בגלל כלום.‬
‫פאק.‬
‫אני אומר לך, הוא יודע.‬
‫אחי, הוא שאל על הנעליים שלי.‬
‫צריך…‬ ‫-הוא עלה עלינו.‬
‫צריך להחליף את מקומות החלוקה.‬ ‫טוב? זה פשוט.‬
‫אחי, הם חמדנים בכל מקרה.‬
‫אחי, תקשיב לי רגע.‬
‫אנחנו סבבה. בסדר? אנחנו סבבה.‬
‫טוב, אנסח את זה ככה.‬
‫לאריה…‬
‫שהוא טורף קרנפים וכאלה,‬
‫אין זמן לרדוף אחרי ארנבים.‬
‫הבנת אותי?‬ ‫-הכול בסדר, אחי?‬
‫המצאתי את זה הרגע.‬ ‫אחי, זה מתוחכם.‬
‫אתה צריך לכתוב את זה. רציני.‬
‫נעשה דברים גדולים יחד, אחי.‬
‫אני ואתה.‬
‫אתה מאמין?‬
‫כן.‬
‫לא, אחי, שאלתי אם אתה מאמין בזה.‬
‫כן, אני מאמין לך.‬
‫אנחנו נהיה בסדר.‬
‫טוב? כל עוד אתה איתי, אנחנו נהיה בסדר.‬
‫טוב.‬
‫קראת את הכתבה הזו?‬ ‫שטויות מטומטמות על סוסים בתת-תזונה.‬
‫איפה?‬
‫זה בעיתון.‬
‫העיתונאית המעפנה הגיעה לפה, זוכר אותה?‬ ‫עם החצאית והחיוך?‬
‫אתה דיברת איתה,‬ ‫ניסית להתחיל איתה כשהיא הייתה פה.‬
‫מה?‬ ‫-תשמעו…‬
‫זה היית אתה!‬
‫רק אמרתי שיש לה רגליים יפות.‬
‫כולנו בהינו בה.‬ ‫ראית אותה כשהיא הלכה מפה.‬
‫בהחלט.‬ ‫-ראיתי רק קוקו ותחת.‬
‫חשבתי שהיא סוס. הלכתי להביא חבל.‬
‫אתם יודעים, הייתי קושר אותה ככה.‬
‫זמן!‬ ‫-אחי…‬
‫טוב, קדימה. בואו נזוז.‬
‫לאן הולכים?‬ ‫-נעלה אותו למשאית.‬
‫לשם הולכים.‬ ‫-למשאית?‬
‫נעלה אותו מאחור.‬ ‫-מאחור?‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-יש לי הפתעה בשבילך.‬
‫יש לך הפתעה?‬ ‫-כן.‬
‫שחרר את הבלמים.‬
‫טוב, ממש לאט. תעלה אותו.‬
‫תמשיך. לאט.‬ ‫-טוב.‬
‫זהירות.‬ ‫-רגע. זהו זה.‬
‫תרים את הקרש.‬ ‫-זהירות עם הקרש.‬
‫תוריד אותו לאט.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫עישה. בואי, תעלי מאחור.‬
‫מחזיקה אותו?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, קדימה.‬ ‫-בסדר.‬
‫טוב, פריס. אני מחזיק אותך.‬
‫כאן.‬
‫אצטרך עזרה.‬
‫לא, קול, לא אתה. עישה, בואי.‬
‫מוכן, גבר?‬
‫הסוס שלך.‬
‫תפסת?‬ ‫-תפסתי.‬
‫טוב.‬
‫אתה מסוגל, אחי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫הולך.‬ ‫-לאן אתה הולך?‬
‫אל תתערב בעניינים שלי.‬ ‫-אתה לא תסתובב עם סמוש.‬
‫אני מסתובב איתי.‬ ‫כמו שעשיתי מהיום הראשון.‬
‫היי, גבר.‬
‫שב. אני אבא שלך, אתה לא…‬
‫אתה לא אבא שלי, לעזאזל!‬
‫כאילו, אתה אבא לכל שאר האנשים פה.‬
‫מלמד אותם איך לרכוב,‬
‫מכין אוכפים מיוחדים לנכים והכול.‬
‫ולי אין אפילו אוכל במקרר.‬
‫הסוסים המחורבנים מקבלים יותר אהבה ממני.‬ ‫-שב.‬
‫מה, אתה גבר עכשיו?‬
‫אתה גבר עכשיו?‬
‫הרחובות הפכו אותך לגבר בן-לילה?‬
‫לא, אתה ילד.‬
‫אתה ילד, לעזאזל.‬ ‫אם תעשה שטויות, יירו בך בגלל סמוש, הבנת?‬
‫למה אתה שונא אותי?‬
‫אתה יודע מי זה?‬
‫זה ג'ון קולטריין.‬
‫אבא שלו מת כשהוא היה ילד,‬ ‫ואימא שלו גידלה אותו.‬
‫הוא בטח היה בערך בגילך‬ ‫כשהוא עבר לפילדלפיה.‬
‫הוא היה לבד.‬
‫רחוק מהבית.‬
‫ובאותה שנה אימא שלו‬ ‫קנתה לו את הסקסופון הראשון שלו.‬
‫שיט.‬
‫העולם לא היה אותו דבר מאז.‬
‫תשמע…‬
‫הייתי בדיוק כמו סמוש. בסדר?‬
‫הייתי בדיוק כמוהו.‬
‫עשיתי כל מיני שטויות.‬
‫הייתי מבוקש כשאימא שלך נכנ‬‫ס‬‫ה להיריון.‬
‫כן.‬
‫אבל הסתתרתי.‬
‫הסתתרתי, כי רציתי לפגוש אותך.‬
‫לא רציתי שייקחו את זה ממני.‬ ‫רציתי לפגוש אותך.‬
‫אבל הם לחצו עליה.‬
‫היא הלשינה עליי.‬
‫לא האשמתי אותה,‬ ‫כי היא רק ניסתה לדאוג לך, אתה מבין?‬
‫היא כעסה עליי.‬
‫השוטרים באו, לקחו כל מה שיש לי.‬
‫פשוט ככה,‬
‫ישבתי חמש שנים באפסטייט.‬
‫לפני שנכנסתי לכלא,‬
‫שאלתי את אימא שלך, אמרתי, "תשמעי,‬
‫אני יודע שאני כלומניק.‬
‫אבל תני לי רק…‬
‫תני לי לתת שם לבן שלי.‬
‫אפשר?‬
‫אני יכול לתת לו שם? רק את זה."‬
‫אז קראתי לך קולטריין.‬
‫כן. זה השם שלך.‬
‫האדם הגדול ביותר שאי פעם הכרתי‬ ‫שהצליח בלי אבא.‬
‫לעזאזל.‬
‫השמועה מתפשטת מהר, אחי.‬ ‫זה שלך. תספור את החרא הזה.‬
‫לעזאזל.‬
‫ואו.‬
‫זה לא בדיוק "ארנבים".‬
‫אלה קונים שונים, טוב?‬
‫אנחנו סבבה, אחי. אנחנו סבבה.‬
‫ג'יילן לא יחשוב ככה, אחי.‬ ‫-פאק, ק'!‬
‫פאק, אחי!‬
‫בחייך.‬
‫אחי, אתה בעניין או לא?‬
‫אתה בעניין או לא, קול?‬
‫פאק.‬
‫אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫היית רוכב פעם?‬
‫ועוד איך הייתי רוכב, אחי.‬
‫ואו. זה מטורף.‬
‫כן, היה לי סוס משלי והכול. צ'אק.‬
‫היי, אני מכיר את צ'אק.‬
‫אתה יודע שהוא גר אצל הארפ בסלון?‬
‫כן?‬ ‫-כן, אחי. זה מטורף.‬
‫שיט, הייתי פעם הרוכב הכי טוב ברחוב פלטשר.‬
‫יום אחד אלמד אותך לעמוד על הסוס שלך.‬
‫שיט. למה פרשת?‬
‫לא פרשתי, קול.‬
‫פשוט התמקדתי.‬
‫זה הכול.‬
‫אנחנו כמעט שם.‬
‫כמעט איפה?‬
‫בחוץ.‬
‫תסתכל על אלה. השטחים עדיין זולים במערב.‬ ‫אני מדבר על החוות האלה.‬
‫נקנה חווה, נעשה פליפינג, ונעשה את זה שוב.‬
‫ושוב, ושוב.‬
‫בסופו של דבר נשתקע, אתה יודע?‬ ‫נמצא חווה שתמצא חן בעינינו.‬
‫מי יודע? ‬ ‫אולי נוכל אפילו לקחת לשם את צ'אק ואת בו.‬
‫כאיל‬‫ו‬‫, כמה סוסים שבא לנו, קולט?‬
‫זה החלום.‬
‫שיט, בשביל מה נראה לך שאני עושה את כל זה?‬
‫מה דעתך?‬
‫ואו, נראה לי טוב, אחי.‬
‫כן.‬
‫מה קורה?‬
‫איפה היית? חיפשנו אותך.‬
‫מה?‬ ‫-בו יצא. הוא משתולל במגרש הבייסבול.‬
‫אני חייב לזוז!‬
‫אל תעמוד באמצע! זוז!‬
‫הוא ממש נסער.‬
‫הארפ, הוא לא נראה כל כך טוב.‬
‫כל השחקנים, זוזו אחורה.‬
‫כולם אחורה. לכו אחורה.‬
‫הארפ, אי אפשר פשוט לתפוס אותו.‬
‫אל תסגרו עליו. תנו לו מרחב.‬
‫כולם להחזיק ידיים. צריך ליצור גדר.‬ ‫בסדר? תחזיקו ידיים.‬
‫תישארו בשורה. לא משנה מה, תישארו בשורה.‬
‫זה לא נראה לי, הארפ.‬
‫זה טוב. בוא לכאן. בוא, בו.‬ ‫-זה רעיון גרוע.‬
‫שיט! קדימה, הארפ!‬ ‫-טוב.‬
‫לא.‬
‫יו.‬ ‫-קדימה, גבר!‬
‫זהירות.‬ ‫-טוב. הוא בורח.‬
‫שיט.‬
‫זה בסדר.‬
‫תירגע. זה בסדר, בו.‬
‫טוב, חמוד.‬
‫הוא לא ייתן לך להתקרב כל כך, הארפ.‬ ‫אתה יודע של מי הסוס הזה.‬
‫אתה יודע מה הסוס הזה צריך.‬
‫אני לא יכול.‬ ‫-בחייך.‬
‫אני לא יכול.‬ ‫-אחי, אתה צריך לקחת את חבל ההולכה,‬
‫ולחבר אותו לראשייה שלו, בסדר?‬
‫שידע שאתה שם.‬
‫שידע שאתה שולט בעניינים.‬
‫הבנת אותי, קול?‬ ‫קדימה. אתה מסוגל.‬
‫טוב.‬
‫טוב. היי, חמוד.‬
‫היי.‬
‫זה אני. זה אני, קול.‬
‫אנחנו סבבה.‬ ‫-זהו זה.‬
‫אל תסתכל עליי. תסתכל על בו. קדימה.‬ ‫-טוב.‬
‫טוב.‬
‫תישאר עם הסוס. קדימה.‬
‫טוב. זה אני, חמוד. אנחנו חברים. היי.‬
‫היי.‬
‫תירגע. זה בסדר.‬
‫הארפ…‬
‫קדימה. אתה מסוגל.‬
‫טוב. היי, זה אני.‬
‫זה אני, חמוד.‬
‫טוב. תחזיק אותו!‬ ‫-אל תעזוב.‬
‫כן. זהו זה.‬ ‫-עבודה טובה, קול.‬
‫הצלחת.‬ ‫-לאט לאט.‬
‫עכשיו, מה שאתה צריך לעשות,‬
‫אתה צריך לשכב על הגב שלו, בסדר?‬
‫כשתעלה לשם, תניף את הרגליים‬ ‫כאילו שאתה עומד לרכוב עליו.‬
‫הבנת? הוא ישתולל, אבל אתה צריך לעלות לשם.‬
‫קדימה.‬ ‫-תעשה את זה.‬
‫זה בסדר. אתה פשוט צריך לקום.‬
‫זין!‬
‫אתה מנסה ללמד אותי לקח או משהו?‬
‫קום. קדימה, קום.‬
‫זה לא קשור אליי ואליך כרגע. אתה מבין?‬
‫עכשיו תביא את הסוס שלך, לעזאזל.‬
‫קדימה. אתה בסדר.‬
‫קדימה.‬
‫הצלחת.‬
‫זהו זה, ילד. זהו זה.‬
‫ילד טוב.‬
‫זהו זה.‬
‫כן. שחרר אותו.‬
‫טוב.‬ ‫-קדימה. שחרר אותו.‬
‫טוב.‬ ‫-אני רואה אותך, בחור.‬
‫תראה לו ביטחון, גבר. קדימה.‬
‫זהו זה. כן.‬
‫זהו זה, בחור.‬ ‫-טוב.‬
‫ואו.‬
‫לא רע.‬
‫ואו, הוא עושה את זה.‬ ‫-בהחלט.‬
‫הוא אילף את בו.‬
‫כן, לאט לאט.‬
‫בסדר, ילדה טובה.‬
‫ילד טוב.‬
‫היי, תירגע.‬
‫תירגע.‬
‫אתה מכור עכשיו, נכן?‬
‫שיט.‬ ‫-עומד לרדת גשם.‬
‫בואו נעוף מפה.‬
‫כן, תנו לו לרכוב.‬
‫אז אתה מוכן לקוק-אאוט?‬ ‫-אני לא ממש יודע למה להיות מוכן, אז…‬
‫זה כמו הסצנות האלה ב"מהיר ועצבני".‬
‫המכוניות בקו הזינוק והמנועים מגרגרים‬
‫והקהל משתולל, ופשוט כולם מבלים ונהנים.‬
‫זה בדיוק ככה, רק עם בוקרים וסוסים.‬
‫טוב.‬
‫אבל יש לי משהו בשבילך.‬
‫באמת?‬ ‫-הפתעה.‬
‫מגניב.‬ ‫-אז תעצום עיניים.‬
‫אני צריך… טוב.‬
‫תעצום עיניים.‬
‫טוב.‬
‫אל תפתח אותן.‬
‫בלי להציץ.‬
‫אני לא מציץ.‬ ‫-טוב. תפתח אותן.‬
‫הגיע הזמן שנקבל אותך רשמית.‬
‫טוב.‬
‫איך אני נראה?‬
‫כמו קאובוי אמיתי.‬
‫זה רגע קלאסי. רגע חשוב מאוד בהיסטוריה.‬
‫אני על הסוסה שלי, טוליפ.‬ ‫רוכב בצמוד לאבא שלך.‬
‫הוא על הסוס שלו, נאג'ה.‬ ‫אנחנו רוכבים בטירוף, צמודים.‬
‫אנחנו מתקרבים לקו הסיום, 50 יארד,‬
‫20 יארד, חמישה, ואז…‬ ‫-פה מתחיל סיפור האגדה.‬
‫לעזאזל, גבר! בחייך! אתה הורס לי את הזרימה.‬
‫לסיפור יש מקצב. לא מתעסקים עם המקצב.‬
‫אתה הפסדת.‬ ‫-מה אתה יודע על מקצבים?‬
‫בחייך. אתה יודע מה אתה עושה.‬ ‫-יש לו מקצב.‬
‫בכל מקרה, בפנייה,‬
‫הסוס ניצח בהפרש של אף. את‬‫ם‬‫ יודע‬‫ים‬‫ את זה.‬
‫את‬‫ם‬‫ יודע‬‫ים‬‫ את זה. אבל ת‬‫שמעו‬‫,‬
‫לטוליפ היו שיניים בולטות.‬
‫הן בלטו ככה, ישר החוצה. אנכיות.‬
‫כל כך ישר, שאפשר להניח עליהן פחית בירה,‬ ‫להשתמש בהן כתחתית.‬
‫אתה נואש.‬
‫זה נכון!‬ ‫-לא נכון.‬
‫אז בכל מקרה,‬ ‫אנחנו בשניות האחרונות של המרוץ,‬
‫ואני עומד בקצב, ואנחנו צמודים,‬
‫ובדיוק כשחשבתי שזה קרוב,‬
‫הצוואר של טוליפ נמתח,‬ ‫והשיניים שלה קפצו החוצה.‬
‫פוטו-פיניש, מניאק!‬
‫אלוהים! בחייך.‬ ‫-בחיים לא הפסדת במרוץ.‬
‫אתה השגת אותו.‬
‫טוליפ! מדויק אמיתי. זו האמת!‬
‫חשבתי שברחת מוקדם.‬
‫אני תמיד מגיע בזמן כדי לכסח.‬
‫מוכנים לראות אותו מפסיד בגדול?‬
‫כן.‬
‫את מנצחת. קדימה, דיו!‬
‫קדימה! עוד! קדימה!‬
‫קדימה! זוז!‬
‫קדימה, טוליפ!‬
‫בקושי חטפת, ילד.‬
‫כן, כיסחת אותי.‬ ‫-כן. היינו ממש צמודים.‬
‫תדהר במסלול. תדהר בחזרה!‬
‫לא, בחייך.‬ ‫-אני רציני. רוץ בחזרה.‬
‫בחייך, בוא נעזוב את הלוזרים פה.‬
‫אתה חייב לתת לי עוד הזדמנות.‬ ‫אתה פסיכי. בחייך!‬
‫יו, הוא עושה עבודה רצינית.‬
‫עוד כמה עסקאות וסיימנו, אחי.‬
‫חכה פה, טוב?‬ ‫-כן.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫נראה טוב. האוטו פה והכול.‬
‫זה נחמד, אחי…‬
‫פאק. שיט.‬
‫תרגיע! עופו ממני!‬
‫קול, עזור לי! קול!‬
‫אל תזוז לשום מקום.‬ ‫-יו.‬
‫עוף מפה.‬
‫תיכנס לתא המטען. תיכנס לתא המטען!‬
‫אני אירה בך.‬ ‫-רד ממני!‬
‫נראה לך שתתעסק עם העסק שלי ותתחמק מעונש?‬
‫יו! סמוש!‬ ‫-שיט!‬
‫רוץ! עוף מפה, אחי!‬
‫לעזאזל, לא!‬
‫שיט!‬
‫סמוש! יו!‬
‫קום! קדימה! חייבים לזוז!‬
‫אל תזוז!‬ ‫-יו! סמוש! בוא!‬
‫שיט!‬
‫קדימה!‬
‫עצרו!‬
‫קדימה!‬
‫עצרו! אמרתי לכם לעצור!‬
‫קדימה! רוץ!‬
‫שיט!‬
‫חכו!‬
‫- משטרה -‬
‫פאק!‬
‫שיזדיין! זין על ג'יילן!‬
‫חושב שנגן על השטח שלנו? זו מלחמה.‬
‫טוב, אנחנו משתלטים.‬
‫משתלטים על החרא הזה, טוב?‬
‫סמוש.‬
‫מה תעשה, ק‬‫'‬‫?‬
‫מה אתה מתכוון לעשות?‬
‫דבר איתי. קדימה. אני מוכן.‬
‫אני מחכה. ספר לי על החלום הגדול.‬ ‫-לא יודע.‬
‫זה שאתה רודף אחריו.‬ ‫אתה רוצה לעבוד בזבל כמו אבא שלך?‬
‫אה לא, רגע, אתה רוצה לשבת‬ ‫מסביב למדורה מחורבנת ולספר סיפורים.‬
‫הם מחוקים, אחי.‬ ‫הם לא ידעים על מה הם מדברים.‬
‫האורוות האלה?‬
‫אלה חורבות, אחי.‬
‫הם נעלמו.‬
‫כל מי שהיה אמור לטפל בי נטש אותי, אחי.‬
‫אתה עדיין לא רואה את זה, ק'.‬
‫אתה לא רואה את החרא שלהם.‬
‫אנחנו לבד פה, אחי.‬
‫לא יודע מה איתך, אבל לי נמאס להינטש.‬ ‫אז אני הולך להשיג את הכסף שלי.‬
‫אני אבנה רכבת משלי ואני אעוף מפה.‬
‫הבנת?‬
‫אתה איתי או לא, אחי?‬
‫קול!‬
‫לאן אתה הולך, לעזאזל?‬
‫קול!‬
‫אנחנו נהיה בסדר.‬
‫נהיה בסדר, טוב?‬
‫קדימה.‬
‫מה אתה מתכוון לעשות?‬
‫גם כשאני על סוס אתה לא יכול לנצח אותי.‬
‫תפוס אותו. לאן הוא הולך?‬ ‫הוא לא יכול לעבור אותנו.‬
‫לאן הוא ילך?‬
‫אני יכול לעבור.‬ ‫-לאן זה? לאן הוא הולך?‬
‫אז תלמדי אותי איך לעמוד על סוס?‬
‫אולי. אם אתה חושב שאתה יכול.‬
‫אני יודע שאני יכול.‬ ‫-נראה.‬
‫תיכנס.‬
‫נתראה יותר מאוחר.‬ ‫-טוב.‬
‫בחיי, הילד הזה יודע לרכוב.‬
‫אתה מכיר את קייל.‬
‫אני והוא נפגשנו ברחוב פלטשר.‬
‫עכשיו הוא מתפרנס מזה.‬
‫הוא מאלף סוסים כאן.‬
‫תמיד רציתי להיות שוטר.‬
‫מאז שאימא שלי לקחה אותי למצעד,‬
‫לראות את כל השוטרים האלה רוכבים,‬ ‫כולם לבושים בחליפות כמו אבירים.‬
‫ידעתי אז.‬
‫אתה לא חייב להתבגר ברחובות.‬
‫מוכן ללמוד לעמוד על סוס?‬
‫כאילו, אני פה, לא?‬
‫כן, נכון.‬
‫צריך להכניס אותם. קדימה.‬ ‫ואז נעלה אותך לשם.‬
‫קדימה!‬
‫תעמיסו כמה שיותר. קדימה!‬
‫- פנסילבניה‬ ‫פיקוח על בעלי חיים -‬
‫לאן אתם לוקחים את הסוסים שלנו?‬
‫אתם לא יכולים לקחת אותם ככה!‬
‫היי!‬
‫לא! עצרו!‬
‫עצרו!‬ ‫-בבקשה!‬
‫תירגע. אל תעשה את זה.‬ ‫-תורידו ת'ידיים!‬
‫לא. זוז אחורה. זוז אחורה, קול!‬ ‫-זין על זה!‬
‫אנחנו משלמים שכר דירה.‬
‫הבעלים הזהירו אתכם...‬ ‫-הבעלים מעניינים לי ת'תחת!‬
‫בחייכם! חברים!‬
‫אני מצטער,‬
‫אבל היו דיווחים על תת-תזונה.‬ ‫הסוסים שלי אוכלים יותר טוב ממך, מניאק שמן!‬
‫יש שם מאחור סוס מת שנרקב, למען השם.‬
‫אתה לא יכול לעשות לנו את זה! תעשו משהו!‬
‫מה שאצטרך לעשות זה לקחת את הסוסים…‬
‫זין על זה!‬ ‫-…לאחד מהמתקנים שלנו,‬
‫כדי שיוכלו לבדוק אותם.‬
‫אדוני…‬ ‫-זין על זה!‬
‫אין שום דבר שאתם יכולים לעשות בקשר לזה.‬
‫על מה אתה מדבר, לעזאזל?‬
‫גנבים מחורבנים!‬
‫יו! קול!‬ ‫-לא! עזוב אותו!‬
‫תעשה משהו! בחייך!‬ ‫-די!‬
‫יהיה בסדר.‬ ‫-זין על זה!‬
‫אנחנו נמצא פתרון.‬ ‫-לא!‬
‫תעשה משהו!‬ ‫-אתה רוצה שיעצרו אותך?‬
‫תעשה משהו!‬ ‫-אני מנסה! אתה רוצה שיעצרו אותך?‬
‫תירגע.‬ ‫-אתה אומר שאתה בוקר!‬
‫אתה פחדן מחורבן!‬
‫יו, תשמע. אתה יודע שזה לא בסדר, אחי.‬
‫אתה יודע שזה לא בסדר.‬ ‫-הארפ.‬
‫קדימה.‬ ‫-בחייך. איך אתה עושה את זה לנו?‬
‫אנחנו חיים פה, אחי.‬
‫איך תעשה את זה?‬
‫נסי.‬
‫לא, אל תקרא לנסי.‬ ‫אל תקרא לאף אחד בבלוק הזה.‬
‫אני מדבר איתך!‬ ‫-לא הוגן.‬
‫אתם הבאתם את זה על עצמכם.‬
‫הי‬‫ו‬‫ לכם את כל ההזדמנויות‬ ‫לעשות את זה כמו שצריך, ולא עשיתם כלום.‬
‫בסדר? לכו לאנשהו ותמצאו פתרון.‬ ‫-אנחנו בנינו את המקום הזה!‬
‫אתם מנסים להרוס את המקום!‬
‫אנחנו בנינו את המקום הזה!‬
‫זה הבית שלנו!‬
‫אני מצטער.‬
‫צדקת, אחי.‬
‫טוב. בחייך, אחי.‬
‫פעם הייתי מוציא את צ'אק באמצע הלילה.‬
‫באמת? איפה?‬ ‫-כן.‬
‫כאילו, לתוך הפארק.‬
‫עמוק, במרחק קילומטרים,‬ ‫איפה שלא יוכלו למצוא אותי.‬
‫אנשים פה שונאים את החרא הזה.‬
‫הם תמיד בסביבה רועשת, אימהות לתינוקות‬ ‫צועקות, מכוניות וצפירות, כל החרא הזה.‬
‫תראה, שים לב.‬
‫תקשיב לזה.‬
‫מה?‬
‫זה. שקט.‬
‫הדממה הזו, אחי.‬
‫זה מה שאני רודף אחריו כל החיים.‬
‫אז לא משנה לאן אנחנו הולכים,‬ ‫זה יהיה מקום שקט, מקום דומם.‬
‫רק אני ואתה.‬
‫טוב.‬
‫נתחיל להחליף את מקומות החלוקה כל פעם.‬
‫טוב? כמו המאפיונרים, אתה מבין אותי?‬
‫טוב.‬ ‫-אחלה.‬
‫אני אתן לך לתצפת הפעם.‬
‫בסדר?‬
‫רואים מפה 360 מעלות.‬
‫תצעק אם תראה משהו. תהיה ערני.‬
‫קטן עלינו.‬
‫פאק!‬
‫סמוש!‬
‫סמוש. שיט!‬
‫תחזיק מעמד, אחי!‬
‫לא, אחי! לא!‬
‫צעיר על אופניים פשוט עבר לידו.‬
‫סביר להניח שהציעו פרס על הראש של סמוש‬ ‫והילד עשה עליו קופה.‬
‫שמענו גם על ילד אחר שהיה בזירת האירוע.‬
‫קדימה, לירוי.‬
‫אתה חייב למצוא את קול.‬
‫כן.‬
‫- תמיד תהיה בליבנו -‬
‫קול.‬
‫קדימה, גבר.‬
‫קדימה. קום.‬
‫קדימה. בוא… נושיב אותך פה.‬
‫תן לי להסתכל עליך.‬
‫נפצעת?‬
‫טוב. בוא נוריד את זה.‬
‫הבאתי לך חולצה אחרת.‬
‫אני רק…‬
‫אנקה את זה.‬
‫אני מרגיש כאילו שנולדתי עם סנדל על הצוואר.‬
‫נולדתי לתוך זה.‬
‫"תיזהר שם בחוץ".‬
‫זה מה שאימא הייתה אומרת לי.‬
‫"תיזהר שם בחוץ, ילד."‬
‫אני לא יודע מ‬‫ה ‬‫ציפו שנהיה כשנגדל,‬ ‫אם אנחנו…‬
‫צריכים לחיות בפחד כל החיים.‬
‫הבית היחיד שהכרתי אי פעם היה…‬
‫על הגב של סוס.‬
‫הנה, תלבש את החולצה הזו.‬
‫קדימה.‬
‫סמוש הוא משלנו.‬
‫אולי כבר טמנו את הגופה שלו באדמה,‬
‫אבל הוא לא נקבר כבוקר.‬
‫צריך להביא את צ'אק,‬
‫את המגפיים שלו.‬
‫נניח אותן על הקבר שלו.‬
‫נעשה לו רכיבה אחרונה.‬
‫אני יודע.‬
‫סמוך עליי.‬
‫- אורוות המשטרה העירונית -‬
‫קדימה.‬
‫טוב, תפקח עין.‬
‫בסדר.‬
‫תעזור לי להזיז את זה.‬
‫- אבטחה -‬
‫צ'אק?‬
‫צ'אק.‬ ‫-היי, חמוד.‬
‫צ'אק. בוא אליי, חמוד.‬
‫היי.‬
‫בו!‬
‫מה קורה? טוב לראות אותך, חמוד.‬
‫היי.‬
‫התגעגעתי אליך.‬
‫אני אוציא אותך מפה. אל תדאג.‬
‫לא יקרה לך שום דבר רע יותר.‬
‫אני מחכה כבר שלושה לילות‬ ‫שתאזרו אומץ, טפשים.‬
‫אז מה עכשיו? באת לעצור אותנו?‬
‫לא, באתי לוודא שלא יבוא איזה טירון‬ ‫עם יד קלה על ההדק וירה בתחת השחור שלכם.‬
‫בחייך, הארפ,‬ ‫נסה לפחות לגרום לזה להיראות כמו משהו אחר.‬
‫אם תגנוב רק את הסוסים שתפסו ברחוב פלטשר,‬
‫זה יהיה ברור מדי‬ ‫מכדי שיתעלמו מזה, אתה לא חושב?‬
‫בואי, יפהפייה.‬
‫בואי נלך.‬
‫אנחנו נניח לזו ולאחרים להתרוצץ קצת,‬
‫נאסוף אותם בבוקר.‬
‫ובמקרה לא נמצא את שלכם.‬
‫אז תשמעו,‬ ‫אני מציע שתשמרו על פרופיל נמוך עד הבוקר.‬
‫או לפחות עד שכולם ייזכרו‬ ‫שיש לנו מקרי רצח לפתור‬
‫ויימאס להם לחפש חיות מחמד אבודות.‬
‫התגבורת תגיע תוך חמש דקות.‬
‫אני מציע שתדהרו מפה.‬
‫קדימה.‬
‫אבא, אי אפשר לעמוד מנגד.‬ ‫חייבים לעשות משהו.‬
‫בואו נרכב פנימה ונחסום אותם.‬ ‫ניתן למניאקים האלה יום חופש.‬
‫נסי, מאיפה את? מאיזה אורווה הגעת?‬
‫הבית הלבן.‬ ‫-כן.‬
‫רום? מאיפה הגעת?‬
‫טיוגה, אתה יודע.‬
‫מה עם השאר?‬
‫רחוב 31.‬ ‫-רחוב מרקו.‬
‫כל המקומות שדיברתם עליהם,‬ ‫כל המקומות האלה, הם נעלמו מזמן.‬
‫הכול שם לבנים וקורות עכשיו,‬ ‫אבל אתם עדיין פה, נכון?‬
‫אתם עדיין כאן?‬ ‫-כן.‬
‫שייקחו את האורוות.‬
‫שייקחו אותן.‬ ‫כי הם לא יכולים לקחת את מי שאנחנו.‬
‫הבית הוא לא מקום.‬
‫זו משפחה.‬
‫זה מה שהופך אותנו לבוקרים.‬
‫אז מה נעשה?‬
‫לעזאזל, נעשה מה שאנחנו תמיד עושים.‬
‫נרכב.‬
‫ילד טוב, צ'אק. אל תזוז.‬
‫זה בסדר.‬
‫תודה.‬
‫תודה שהבאת אותו אליי.‬
‫אני מתכוון לזה.‬
‫די.‬
‫אימא.‬ ‫-קול.‬
‫קול, חמוד שלי.‬
‫הילד שלי.‬
‫את נראית טוב, אימא.‬
‫אני אוהבת אותך כבוקר.‬
‫אימא, זה בו. הוא הסוס שלי.‬
‫כן, הוא רוכב עכשיו.‬ ‫-כן. ואו.‬
‫הוא כל כך יפה.‬ ‫-כן, יש לו סוס משלו.‬
‫טוב, יש לו עוד הרבה ללמוד, הוא לא אני.‬
‫אני לא… אני יותר טוב ממך.‬ ‫-לא בדיוק הארפ.‬
‫אני יותר טוב.‬ ‫-יותר טוב ממי, מה?‬
‫בחייך.‬
‫- עיריית פילדלפיה‬ ‫מפתחת בימים אלו שטחים ברחוב פלטשר. -‬
‫- בדומה לדורות הבוקרים שקדמו להם, -‬
‫- הם רוכבים בחיפוש אחר אורווה קבועה‬ ‫על מנת לשמר את המורשת שלהם. -‬
‫- מוקדש לזכרו של אריק "אי" מילר -‬
‫- ג'מיל פראטיס "פריס"‬ ‫רוכב מרח' פלטשר -‬
‫כשאנחנו רוכבים, אנשים אומרים, "מאיפה‬ ‫הסוסים האלה הגיעו?" או "איך הם הגיעו לפה?"‬
‫הסוסים האלה היו כאן עוד לפניי. מבינים? אז…‬
‫כשאנחנו מספרים את הסיפור הזה,‬ ‫אני רוצה שאנשים ישבו ויסתכלו,‬
‫ויבינו שזה באמת קורה.‬
‫ושעושים את זה, ו…‬
‫לאנשים יש ימים טובים ורעים.‬
‫וזה רגיל, אלה החיים הרגילים.‬
‫ואלה החיים.‬
‫- איבנה מרסדס "עישה", רוכבת -‬
‫אני גרה בפילדלפיה. ותמיד אומרים לי,‬ ‫"מה, את רוכבת? איפה? אין סוסים בפילדלפיה."‬
‫ואני אומרת "מה אתם מקשקשים?‬ ‫יש סוסים בכל פילדלפיה."‬
‫וכן, בצפון פילדלפיה אנחנו רוכבים על סוסים.‬ ‫יש לנו סוסים, אנחנו מטפלים בהם.‬
‫ואני חושבת שאם יותר אנשים ידעו על זה,‬
‫וידעו עד כמה האורוות חשובות‬ ‫לאנשים רבים כל כך,‬
‫לצעירים שאין להם מקום אחר ללכת אליו.‬
‫אני חושב שאני שואב יותר הנאה‬ ‫מצפייה בילדים שאני מלמד…‬
‫- אלברט ס. לינץ', "אל"‬ ‫רוכב -‬
‫לצפות בהם…‬
‫סופגים את זה,‬ ‫ואז מסתגלים, ואז עושים התאמות,‬
‫לא רק עם הסוס, אלא בחיים עצמם.‬
‫- מייקל אפשור "מיז"‬ ‫רוכב מרח' פלטשר -‬
‫האורוות תורמות לנו הרבה.‬ ‫אני יכול לומר שאני בשנות הארבעים לחיי,‬
‫ואני מאמין בלב שלי בזכות האורוות האלה‬‫,‬
‫בגללן ‬‫אין לי עבר פלילי או שום דבר בסגנון.‬
‫זה פשוט עוזר לך להישאר בתלם‬ ‫עם החבר'ה האחרים פה, המבוגרים יותר,‬
‫כי הם עברו את כל מה שאנחנו עומדים לעבור.‬
‫תרגום כתוביות: טל אקשטיין‬