‎NETFLIX PREZINTĂ
‎Bună, sunt Amahle. ‎Lăsați un mesaj și vă sun eu.
‎Bună ziua, dnă Edwards!
‎Sunt directoarea Denkins, ‎de la liceul North Detroit.
‎Din păcate, Cole a fost implicat iar ‎într-o bătaie astăzi
‎și a trebuit să fie reținut ‎de agenții de pază.
‎Dnă Edwards, mă tem că nu avem ‎resursele necesare să vă ajutăm fiul.
‎Vom recomanda să fie exmatriculat.
‎Îmi pare rău pentru incidentul de azi.
‎N-am făcut nimic, bine?
‎Nu e vina mea.
‎De ce mi-ai împachetat hainele?
‎Unde mă duci?
‎O să stai cu tatăl tău vara asta.
‎Ce?
‎Cu tata?
‎La dracu' cu asta! Nu petrec timp cu ăla!
‎Nu te mai purta ‎de parcă ai habar de orice!
‎Viața asta…
‎nu duce nicăieri, Cole.
‎Te sufoci aici. O să te duci la fund.
‎Am făcut tot ce mi-a trecut prin cap ‎pentru tine.
‎Dar iată-mă că plec iarăși de la muncă.
‎Încerc să conving ‎încă un director și un polițist
‎că fiul meu știe ce e corect.
‎Dar nu e așa.
‎Nici eu nu mai sunt sigură.
‎Unde ești? Am ajuns.
‎- Ce faci? ‎- Ajunge în cinci minute.
‎- Sunt hainele mele. ‎- Așteaptă aici.
‎Nu rămân aici.
‎Mamă, deschide ușa!
‎Deschide!
‎Nu glumesc. Deschide ușa!
‎Mamă, deschide ușa! Vorbesc serios!
‎Mamă, nu mă lăsa aici, te rog! ‎Mami, te rog! Stai!
‎Salut!
‎Cu tine vorbesc. Vino încoace!
‎Te-ai făcut mare.
‎Te cunosc?
‎Eu te cunosc.
‎Ești băiatul lui Harp.
‎- Unde e? ‎- La grajduri.
‎Unde?
‎Haide…
‎- La grajduri. ‎- Nu știu de așa ceva.
‎Nu te cunosc.
‎Grajdurile de pe strada Fletcher.
‎După colț.
‎O să simți mirosul când te apropii.
‎Cole…
‎Eu sunt Nessie.
‎Bun venit înapoi!
‎- Asta ziceam și eu. ‎- Ai văzut vreuna, profesore?
‎- Ai văzut una ieri. ‎- Unde?
‎- Pe scară. ‎- O călugăriță?
‎Nu trebuie să ucizi nimic ‎cu „călugăr” în nume.
‎O să fie secetă vara asta.
‎Am văzut că ești adormit. Mă gândeam…
‎Te uitai la mine cum dorm? Ce…
‎Unde merge băiatul ăla? La spălătorie?
‎- De unde a apărut? ‎- Cine e?
‎Stați așa!
‎Dă-mi geanta. Să mergem!
‎Nu-i nevoie.
‎Ne vedem mai târziu.
‎- Haide! ‎- Bine.
‎Închide ușa.
‎Rahat!
‎El e Chuck.
‎Nu e prietenos. Ai grijă.
‎Ai un cal…
‎în casă.
‎Aici dormi.
‎Nu rămân aici.
‎Bine.
‎Eu mă culc.
‎Dacă ieși, ușa rămâne închisă ‎până mâine-dimineață.
‎Plec dimineață.
‎Rahat!
‎Așa.
‎Haide!
‎Haide, Esha!
‎Aveți un telefon? Trebuie s-o sun pe mama.
‎Îmi puteți da telefonul ‎s-o sun pe mama?
‎- Nu am telefon. ‎- Încerc să… N-aveți telefon?
‎- Scuze, puteți… ‎- Am un copil. Nu.
‎Căcat!
‎Cole!
‎Ce faci, băiețaș?
‎Am auzit că te-ai întors.
‎Smush?
‎Da, Smush. Eu sunt, frate!
‎De ce te uiți în gol?
‎Ce naiba faci pe stradă?
‎- Salut! ‎- Ridică-te!
‎Frățioare!
‎- Ce faci? ‎- Mă relaxez.
‎Hai de-aici!
‎Habar n-ai cât mă bucur să te văd.
‎Când ne-am văzut ultima oară? ‎Acum vreo zece ani?
‎Știi ce-mi amintesc? Îți ziceam ‎să ne jucăm cu pistoalele cu apă.
‎Apoi mă duceam la baie ‎și mă pișam în pistol.
‎- Te stropeam tot. ‎- Scârbos!
‎Nici nu știai.
‎Țipai: „Mamă, Smush a făcut pe mine!”
‎Ce porcărie, frate! Pe bune.
‎- Încă miroși a pișat. ‎- Tacă-ți fleanca!
‎A trecut ceva vreme, amice!
‎Mi-ai lipsit.
‎Nu pot să cred ‎că te-a adus maică-ta din Detroit.
‎- Da. ‎- Ce nebunie!
‎Știu, frate. Încerc să mă întorc acasă.
‎Nu pare că ai unde să te întorci.
‎Și aici ce casă am?
‎Ce vorbești, băi?
‎Casa nu e un loc, prostănacule. ‎E familia. Ai familie aici.
‎Ce familie?
‎Nu-l cunosc pe gagiu' ăla.
‎Pe deasupra…
‎are un cal jegos în casă.
‎Hai să ți-o zic pe șleau, amice.
‎Mama ta nu se întoarce, ți-e clar?
‎Am văzut destui băiețași lăsați la colț,
‎iar șederea de o vară ‎se transformă în ani.
‎Îți sugerez să te împrietenești ‎cu caii ăia jegoși.
‎Nu glumesc, băi!
‎- Bine. ‎- Îmi dai bani de autobuz?
‎Dă-mi vreo 20 de dolari. Nu-s mulți.
‎- E ușor. ‎- Bine, frățică. Ești disperat rău.
‎Gata, m-am prins!
‎Ai o fată acasă.
‎- Nu? ‎- Nu.
‎Stai așa!
‎Așteaptă aici.
‎Băieți…
‎Ai grijă de tine!
‎Mănâncă.
‎Ce-a fost asta?
‎O oportunitate de afaceri.
‎Îți țin spatele, frate.
‎De acum înainte. Bine?
‎O să fiu familia ta.
‎Și nu mai ești copil,
‎așa că în noaptea asta ‎petrecem până dimineață.
‎O să vezi cum o ardem în Philly.
‎Ce nebunie!
‎Trebuie să dorm, băi. Sunt rupt.
‎Lasă, că nu mori. ‎Am niște treburi de rezolvat.
‎Poți să stai cu mine la soră-mea acasă.
‎Ce faci, băi?
‎- Dacă umbli cu Smush, n-ai ce căuta aici. ‎- Ce te doare?
‎O să te afunzi în rahat până-n gât.
‎Nu ești bine-venit cu rahaturile tale!
‎Da? Și cu rahaturile tale cum rămâne?
‎Îți lași fiul în stradă.
‎- Dispari de-aici! ‎- Bine.
‎- Harp cu educația dură. Azvârle chestii. ‎- Mă fac mult mai dur dacă nu dispari!
‎- Pleacă! ‎- Bine, plec.
‎Plec.
‎Dacă vrei viață de golan, ‎nu ai ce căuta în casa mea.
‎Clar? Dacă-ți vine mintea la cap, ‎ești bine-venit fără Smush.
‎Bine-venit unde?
‎La bere răsuflată și brânză feliată? ‎Nu am o casă aici.
‎E alegerea ta.
‎Marș din casa mea și să nu te mai văd!
‎Trena?
‎Smush mi-a dat întâlnire aici.
‎Mă doare-n cur! E casa mea.
‎Suntem o familie.
‎I-am spus lui Smush că nu suntem orfelinat ‎pentru vagabonzi ca tine.
‎Pleacă de-aici, îți zic!
‎- Trena… ‎- Nu. Pa! Rămas-bun!
‎Futu-i!
‎La naiba!
‎Futu-i!
‎Cine face atâta gălăgie?
‎Cine e acolo, jos?
‎- Nessie, ajută-mă! ‎- Nu.
‎- Nu am unde să dorm. ‎- Nu-ți merge așa cu mine.
‎Nu respecți regulile lui taică-tău. ‎Și eu am reguli.
‎I-am spus același lucru lui Smush.
‎Ce naiba? Vă pasă doar de voi!
‎Ascultă la mine! ‎Sunt în genunchi zilnic la ora 4:00
‎rugându-mă pentru băieții de aici.
‎Am pregătite o masă și un pat calde ‎pentru când se întorc fiii rătăcitori.
‎Bine. Eu sunt un fiu rătăcitor.
‎Ba nu. Tu încă bați strada.
‎Încă n-ai simțit amărăciunea.
‎Ce înseamnă asta?
‎Gândește-te la ce ți-am spus.
‎Mă trezesc devreme. ‎Lista mea de rugăciuni s-a lungit.
‎Nessie!
‎Salut!
‎Bine, ce e?
‎Salut!
‎L-ai cunoscut pe Bau.
‎Colegul tău de aseară.
‎Harp l-a cumpărat la licitație.
‎Ne-am chinuit să-l urcăm în rulotă.
‎Era speriat de bombe,
‎periculos și pentru cei mai duri călăreți.
‎Ar fi trebuit să-ți crape capul.
‎În schimb, ce găsesc? ‎Daniel în groapa cu lei.
‎Dormeați îmbrățișați.
‎Adică?
‎Adică Bau e al tău.
‎Nu.
‎- Nu lasă pe nimeni în preajmă. ‎- Ba pe dracu'!
‎Ești spurcat la gură ca taică-tău.
‎Doar asta mi-a dat.
‎Ascultă-mă!
‎Trecutul nu e prezentul.
‎Ai înțeles?
‎Ești prea prost să respecți reguli?
‎Ei bine…
‎așa să fie!
‎Dar nu vei dormi în grajdurile mele.
‎O s-o rup cu Smush și…
‎o să călăresc sau ce vrei tu.
‎Vrei să călărești? ‎Trebuie să lucrezi la grajduri.
‎Tipii ăștia ar trebui să ajungă imediat.
‎Ce te roade, frate?
‎Harp a zis că mă dă afară ‎dacă umblu cu tine.
‎Așa că trebuie să o ardem pe șestache.
‎Da. Am înțeles.
‎Am o surpriză pentru tine.
‎Ce e?
‎Vezi în cutie.
‎Frățioare!
‎- Sunt marfă. ‎- Poți să știi!
‎Credeai că te las să umbli ‎cu găuri în talpă?
‎- Ai picioare de Chewbacca. ‎- Ce bou ești!
‎O să iasă spectacol.
‎Haide!
‎Începe din boxa asta.
‎Când termini, ‎strigă-ne și scoatem următorul cal.
‎Le iei la rând. ‎Duci totul la groapa de căcat.
‎Ce-i aia?
‎Un tomberon cu căcat.
‎Când termini, îți spun ce urmează.
‎Nimic bun nu se câștigă ușor.
‎Unde naiba ți-e roaba?
‎O să dea la lopată toată ziulica.
‎Ce naiba?
‎Așa crede că se face treaba?
‎Câte o lopată pe rând?
‎Futu-i!
‎- Rahat! ‎- S-a umplut de căcat pe adidași.
‎Tu ești Esha, nu?
‎Și tu lopătezi căcat?
‎Nimic bun nu se câștigă ușor.
‎Parcă sunteți sectanți, frate!
‎Ce mormăi acolo?
‎Cât trebuie să lucrez la groapa cu căcat?
‎Cât e nevoie.
‎De ce?
‎Nu doar caii trebuie îmblânziți.
‎Ce tot zici?
‎Ce dracu' au oamenii ăștia?
‎Trage la roabă!
‎Stați așa! Mă ocup eu de el.
‎Stai așa! Stai!
‎Îți ia toată ziua doar cu lopata.
‎Eu sunt Paris.
‎- Cole. ‎- Știu cine ești.
‎Ia roaba aia și vino în grajd.
‎N-o să mai fii cal nărăvaș. ‎Te îmblânzesc eu.
‎Cureți toate boxele.
‎O să fii noul grăjdar.
‎Lasă lopata. Ia furca.
‎Începe din spate. ‎Adună fânul plin de rahat.
‎- Tot? ‎- Adună-l!
‎Trage tare!
‎Nu strângi frunze uscate, frate.
‎Vezi cum trece ca prin brânză? Așa!
‎Rahat!
‎Nu-l arunca peste tot, la naiba!
‎Lasă aia acum. Ia lopata.
‎Umple-o.
‎Deja ai obosit? Abia ai început.
‎- Căcatul e greu. ‎- Mai repede! Vrei să stai toată ziua?
‎Nu mi s-a spus că o să fac asta.
‎Nici mie, ‎că o să lucrez cu un băiețaș leneș.
‎Te punem la punct de azi!
‎Mai sunt boxe.
‎Termină mai repede!
‎E alb și crem. E bine.
‎Strânge căcatul maro și verde!
‎Dă la lopată acolo!
‎Scoate fânul ud.
‎Scoate tot. Vreau să văd podeaua.
‎Și ia rumegușul de lângă șei.
‎Așa.
‎Folosește furca!
‎Distribuie-l egal.
‎Bravo, tinere! Haide!
‎Prima boxă e gata.
‎Ești bine?
‎Da.
‎Zâmbește!
‎Zi „păsărica”! Să-ți văd dinții.
‎- Nu. ‎- Ești prea dur pentru mine?
‎Nu-i nimic. Îți vin eu de hac!
‎Nu arunca în față. Du-l la capăt.
‎Mergi pe bârnă.
‎Urcă!
‎Ușurel!
‎Du-o până în capăt.
‎Până sus. Hai că poți!
‎Așa!
‎Până sus.
‎Răstoarn-o!
‎Așa!
‎- Bravo, tinere! ‎- Ai reușit! Bravo!
‎Așa se face, tinere!
‎- Hai să iei un suc! ‎- Capul sus!
‎Ești bine?
‎Bine. Hai să mai strângem bălegar!
‎Hai la Bau!
‎Îl scoți?
‎Nicio șansă!
‎- De ce nu? ‎- E dus cu pluta.
‎Și eu ce să fac?
‎Dormiți împreună. Curăță pe lângă el!
‎Intră!
‎N-o lua razna!
‎Bine? Suntem tovarăși acum.
‎Intră acolo!
‎- Bine. ‎- Înapoi!
‎Nu-l lăsa afară!
‎- Înapoi! ‎- Dacă iese, s-a dus.
‎Înapoi!
‎Acum curăță!
‎Nimeni n-a fost pe lângă Bau de mult.
‎- Strânge tot căcatul. ‎- Aici?
‎- În colțuri, peste tot.
‎Cât costă să întreții un cal?
‎Și tot salariul.
‎Uneori nu mănânc ca să-i dau Micuțului.
‎Care e Micuțul?
‎Calul legat afară.
‎De ce l-ai botezat așa?
‎După fratele meu mai mic.
‎A fost ucis acum doi ani.
‎Îmi pare rău.
‎Deci…
‎Cum îl călărești?
‎Nu-l călăresc.
‎Ce crezi că o să facă cu Bau?
‎Depinde de tine.
‎Înapoi la treabă! ‎Nu mai pune atâtea întrebări.
‎Da.
‎- Bine… ‎- Credeați că toți cowboy-i sunt albi.
‎Vrăjeală de John Wayne de la Hollywood.
‎Jumătate din cowboy erau negri, ‎bruni, arămii sau de altă culoare.
‎Jumătate? De unde ai cifrele?
‎Verifică! Călărețul Singuratic era negru.
‎- Cine? ‎- Mă lași?
‎- Pe bune? ‎- Nu-l înveți nimic?
‎Las' că te descurci!
‎Are dreptate. ‎Hollywood i-a făcut pe toți albi.
‎Ne-au șters din istorie.
‎Mereu ne șterg din istorie.
‎„Văcar” a devenit „cowboy”! ‎„Băiat la vaci”. Așa ne ziceau.
‎„Băiete, ține vaca s-o înfierez!”
‎„Băiete, îmblânzește calul!”
‎Știi de ce îi îmblânzeam ușor?
‎- Zi de ce! ‎- Spune-ne!
‎- Zi-le tu, Nessie, eu mă piș.
‎Înainte se credea că îmblânzitul înseamnă ‎să frângi voința animalului.
‎Să-l domini, făcându-l să creadă ‎că nu va supraviețui
‎decât dacă se supune.
‎Noi, cei de culoare, știam ‎că un cal nu trebuie dominat.
‎Calul e menit să fie liber.
‎- Da. ‎- Corect!
‎Nu-i poți pune în lumină ‎adevăratul spirit,
‎adevărata natură, decât prin dragoste.
‎- Aia e! ‎- Deveniți ca unul.
‎Voi de unde veniți, ‎dacă nu mai erau cowboy negri?
‎Fac asta de la nouă ani.
‎Chiar aici.
‎Călăream ponei și mânam căruțe.
‎Suntem peste tot.
‎Avem istorie lungă aici.
‎Toată mâncarea se aducea cu căruța.
‎Cai și trăsuri, toate astea.
‎Unchiule Charlie, ‎cum ziceai că s-a întâmplat?
‎Ce s-a întâmplat…
‎Odată cu trecerea timpului,
‎primăria a decis ‎că nu mai are nevoie de cai.
‎- Au luat camioane. ‎- Da.
‎Au zis că nu le mai trebuie cai.
‎- Dar noi, cei de aici, iubim caii. ‎- Așa e!
‎Așa au apărut grajdurile.
‎Strada 31, strada 32, Cobb Creek.
‎Da.
‎- Strada Markoe. ‎- Casa Albă.
‎Și numărul unu, ‎colțul dintre strada 9 și Tioga.
‎- Iar începem! ‎- Și noi, cei dintâi, de pe Fletcher?
‎Vorbesc de călăreți adevărați, ‎nu de proprietari de rahat.
‎Ai dreptate. Chiar dețin toți caii tăi.
‎Aceiași cu care te bat mereu.
‎Au trecut anii ‎și le-au închis unul câte unul.
‎- Da. ‎- De ce?
‎Pentru teren.
‎Vin constructorii și zic: ‎„Cai? Dă-i dracului!”
‎Mulți dintre ei aveau propriul grajd.
‎Au venit și le-au zis: ‎„E terenul tău? Lasă-mi-l mie.”
‎Pe strada Fletcher suntem ‎ca niște cowboy orfani.
‎Suntem ca-n Vestul Sălbatic, ‎ultimii rămași.
‎Rahat! O luăm de la capăt.
‎De ce face atâta gălăgie?
‎- Stinge luminile! ‎- Ce naiba?
‎Iar începe Leroy cu vrăjeala.
‎- Acum e acum! ‎- A venit șeriful.
‎Începe!
‎Miros marijuana?
‎Miroase a tomberon încins.
‎Bună seara!
‎- Nessie. ‎- Leroy.
‎Esha.
‎E băiatul lui Harp, ‎s-a întors din Detroit.
‎Băiatul lui Harp, zici?
‎Ți-au spus ce făcea tatăl tău pe aici…
‎Gata cu asta! Ești bine, L?
‎Ești bine?
‎Da, dar să-ți spun ce nu e bine.
‎- Ce? ‎- Grajdurile astea dărăpănate.
‎- Stau să cadă, acoperișul cade. ‎- Iar începe!
‎Boxele sunt pline-ochi,
‎iar vecinii se plâng de putoare iarăși.
‎Care putoare?
‎Ce faceți cu calul mort?
‎- Cal mort? ‎- Johnny a venit și l-a luat.
‎- Da. ‎- Au venit de la primărie.
‎Vin pe aici de 15 ani.
‎Am văzut noile blocuri de pe Oxford, ‎la cinci străzi distanță.
‎Cinci străzi? E cale lungă de bătut ‎pentru hipsterii ăia slăbănogi și cafegii.
‎Vin constructorii.
‎- Fiți siguri! ‎- Să vină, atunci!
‎Vezi tu… Te opresc aici!
‎Faza e că nu sunteți proprietari, ‎sunteți chiriași.
‎Următoarea întrebare e ‎ce avem de gând să facem.
‎- „Noi”? Vorbești pe franțuzește? ‎- Care „noi”, albule?
‎Nu facem nimic, frate.
‎Ai renunțat la șa pentru mașină.
‎Istoria se va repeta, ‎iar voi stați pe tânjală aici,
‎bând și fumând și mințindu-vă singuri, ‎când ar trebui…
‎Știi ce? Fă-mi o favoare. Bea asta ‎sau du-te să dai amenzi de parcare.
‎- Da! Noroc! ‎- Duba mea e acolo.
‎Las-o pe aia, dar îi poți amenda pe alții.
‎Știi ce o să fac?
‎O să beau asta, ‎dar apoi mă duc să dau amenzi.
‎Primul amendat ‎e gagiul în scaun cu rotile.
‎Fir-ar!
‎Georgie, pune-le capac!
‎- Îndrugă prostii. ‎- Frate!
‎Cole, trebuie să auzi asta. E criminal.
‎E bun. Meserie din anii '40.
‎Muzică trap din anii '40. ‎Cântă la aia, știu că o ai la tine!
‎- Bine, gata! ‎- Aia e!
‎- Nu te preface că nu vrei. ‎- Da!
‎Bine așa!
‎Sunt pe cont propriu
‎Am rămas singur
‎Nu am pe nimeni alături
‎Am rămas pe cont propriu aici
‎De vânt mângâiat
‎În șa încălecat
‎Dă-mi un semn!
‎Nu ne frică de gabori
‎Vor să ne ia grajdurile
‎Nu-mi pasă ce vreți să ziceți
‎De pe strada Fletcher nu ne duceți
‎Ce vreți? Să ne luați căcatul?
‎Chuck.
‎Îți place brânza?
‎Vrei niște brânză?
‎Bine. Calmează-te!
‎Ia te uită!
‎- Baftă! ‎- Cum merge?
‎E tovarășul meu Cole, din Detroit. ‎Cum merge?
‎Nu ne-am văzut de mult. Mai cânți?
‎- Salut, frate! ‎- Ce mai faci?
‎- Cole, din Detroit. ‎- Noroc!
‎- Aveți grijă de el. ‎- S-a făcut!
‎Salutare, fetelor!
‎- Salut! ‎- Ne mișcăm.
‎El e Cole, din Detroit.
‎Cole, salută lumea!
‎Vă distrați azi?
‎- Da. ‎- Smush!
‎Da.
‎Am o vorbă cu tine.
‎Hai să stăm de vorbă.
‎Bine.
‎Cum îți merge, J?
‎Mie, bine, dar pentru alții e nasol.
‎Da, așa merge treaba.
‎Unul dintre băiețașii mei mi-a zis
‎că cineva încearcă să-mi ia un colț.
‎Ai auzit ceva?
‎Nu, frate. N-am auzit nici pe dracu'.
‎Nu?
‎Bine. Stai cu urechile ciulite, da?
‎Evident! Știi că-s cu tine.
‎Cine e tipul?
‎El e omul meu Cole, din Detroit.
‎Încerc să-i arăt ‎cum se face în Philadelphia.
‎Lasă-mă să vorbesc cu el.
‎Bine, bagabontule.
‎Ce adidași marfă ai!
‎Jordan, nu?
‎Da.
‎Sunt marfă, băiețaș.
‎Cât te-au costat?
‎Nu știu. Tata mi i-a dat.
‎Taică-tău?
‎E un tip de treabă.
‎Sunt beton.
‎Și scumpi.
‎Știi ce zic?
‎Da.
‎Vedeți-vă de treabă.
‎Distracție plăcută!
‎Bine, frate. Grozav!
‎Mulțam! Ești bine?
‎Ia peria aia!
‎Îl perii de sus până jos, ‎din față până la fund.
‎Haide, perie până la picior! Așa!
‎Așa. Ai prins șpilul.
‎- Paris, pot să te întreb ceva? ‎- Da.
‎Cum ai ajuns în scaun?
‎Acum doi ani, eu și fratele meu ‎am ieșit în oraș cu treabă.
‎Am avut o altercație.
‎Am ajuns la spital.
‎Eu m-am trezit.
‎El, nu.
‎Glonțul mi-a distrus coloana.
‎O să fiu în scaunul ăsta toată viața.
‎Ne băteam pentru nimicuri.
‎Pentru un colț de stradă.
‎S-a construit un Starbucks ‎fix la colțul ăla.
‎Pe care ne băteam.
‎Degeaba.
‎Rahat!
‎Știe!
‎Mă întreba de adidași.
‎- Trebuie… ‎- S-a prins.
‎Trebuie să schimbăm locurile de livrare. ‎O nimica toată.
‎Gagiii ăia oricum sunt lacomi.
‎Ascultă-mă.
‎O să fie bine, da? E-n regulă.
‎Să-ți explic altfel.
‎Un leu…
‎care vânează rinoceri și d-ăștia
‎n-are timp să alerge după iepuri.
‎- Înțelegi? ‎- Te simți bine?
‎Acum am brodit-o. Sunt deștept, frate.
‎Notează-ți-o, e valabilă.
‎O să avem ceva împreună.
‎Noi doi.
‎Mă crezi?
‎Da.
‎Te-am întrebat dacă mă crezi.
‎Da, te cred.
‎O să fie bine.
‎Cât timp ești cu mine, o să fie bine.
‎Bine.
‎Ai citit articolul? ‎Cică sunt subnutriți caii.
‎- Unde? ‎- În ziar.
‎Zdreanța aia care a venit aici. ‎Aia zâmbitoare, în fustă.
‎Încercai să pui laba pe ea când era aici.
‎- Ce? ‎- Asta făceai.
‎Nu zic, avea craci mișto.
‎Toți ne-am holbat. Ați văzut-o.
‎- Da. ‎- Îi vedeam coada de cal și fundul.
‎Credeam că e cal, am luat lasoul.
‎Aș fi legat-o uite-așa!
‎- Ca la rodeo! ‎- Frățioare…
‎Haide!
‎- Unde mergem? ‎- Te urcăm în camion.
‎- Acolo mergem. Hai! ‎- În camion?
‎- Îl urcăm în camion. ‎- În spate?
‎- De ce? ‎- Am ceva pentru tine.
‎- Ai să-mi dai ceva? ‎- Da.
‎Deblochează frânele.
‎Urcați-l încetișor.
‎- Bine. ‎- Încet.
‎- Cu grijă! ‎- Ușor! Așa.
‎- Ridică scândura. ‎- Ai grijă!
‎Lăsați-l jos.
‎Ești bine?
‎Esha, urcă și tu!
‎- Îl ții? Haide! ‎- Sunt cu el.
‎Bine!
‎Te țin eu, Paris.
‎Aici.
‎Ajutați-mă!
‎Nu tu, Cole. Esha.
‎Ești gata?
‎Calul tău.
‎- Ai strâns? ‎- Da.
‎Bine.
‎O să te descurci.
‎Ce faci?
‎- Plec. ‎- Unde?
‎- Nu-ți băga nasul. ‎- Nu te las să umbli cu Smush.
‎Umblu doar cu mine, ca din prima zi.
‎Băi!
‎- Stai jos! Sunt tatăl tău… ‎- Nu ești tatăl meu!
‎Ești tată pentru toți ceilalți.
‎Îi înveți să călărească, ‎faci șei artizanale pentru infirmi.
‎Iar eu nici n-am mâncare în frigider.
‎Caii sunt mai iubiți ca mine.
‎Stai jos, omule.
‎Ești bărbat acum?
‎Ești bărbat?
‎Străzile te-au făcut bărbat peste noapte?
‎Nu, ești băiat!
‎Ești un băiețel. Dacă o arzi cu Smush, ‎o să sfârșești împușcat!
‎De ce mă urăști?
‎Știi cine e ăsta?
‎E John Coltrane.
‎Era copil când i-a murit tatăl ‎și l-a crescut maică-sa.
‎Cred că avea vârsta ta ‎când s-a mutat la Philadelphia.
‎Era singur.
‎Departe de casă.
‎În anul acela, ‎maică-sa i-a cumpărat un saxofon.
‎Ascultă, lumea n-a mai fost la fel ‎de atunci.
‎Auzi…
‎Eu am fost ca Smush. Bine?
‎Fix ca el.
‎Făceam tot felul de mizerii.
‎Eram căutat de poliție ‎când a rămas mama ta însărcinată.
‎Dar m-am ascuns.
‎Fiindcă voiam să te cunosc.
‎Nu voiam să-mi răpească asta. ‎Voiam să te cunosc.
‎Dar au strâns-o cu ușa.
‎M-a turnat.
‎Nu o învinovățesc. ‎Voia să facă ce e mai bine pentru tine.
‎Era furioasă pe mine.
‎Agenții federali mi-au luat tot.
‎Și dintr-o dată ‎am ajuns la răcoare pentru cinci ani.
‎Înainte să fiu închis, ‎i-am spus așa mamei tale…
‎„Știu că nu fac două parale.
‎Dar lasă-mă să-mi botez fiul.
‎Pot?
‎Măcar să-i dau numele.”
‎Ți-am spus Coltrane.
‎Da. Ăsta e numele tău.
‎Cel mai mare bărbat ‎care și-a găsit drumul fără tată.
‎La naiba!
‎S-a dus vorba. Ăștia-s ai tăi. Numără-i.
‎Doamne!
‎Frățioare!
‎Nu sunt tocmai iepuri.
‎Sunt cumpărători diferiți.
‎E-n regulă, frate.
‎- Jalen n-o să fie de acord. ‎- Ce naiba, C?
‎La naiba, omule! Încetează!
‎Ești cu mine sau nu?
‎Ești băgat sau nu?
‎Rahat!
‎Să-ți arăt ceva.
‎Călăreai?
‎Ba bine că nu!
‎Ce nebunie!
‎Aveam calul meu, Chuck.
‎Îl știu pe Chuck.
‎Harp îl ține în sufragerie.
‎- Da? ‎- Da, frate, e ciudat rău.
‎Eram cel mai bun călăreț ‎de pe strada Fletcher.
‎O să te învăț să călărești în picioare.
‎- Incredibil! De ce te-ai oprit? ‎- Nu m-am oprit.
‎Mi-am găsit un obiectiv.
‎Atâta tot.
‎Mai avem puțin.
‎Până la ce?
‎Până o ștergem de aici.
‎Uită-te la astea! ‎Fermele încă sunt ieftine în Vest.
‎Cumpărăm una, o redresăm și o vindem.
‎Facem asta de mai multe ori.
‎Până la urmă, ne vom așeza undeva, ‎la o fermă care ne place.
‎Cine știe? ‎Poate îi luăm cu noi pe Chuck și Bau.
‎Putem avea câți cai vrem.
‎Ăsta e visul.
‎De ce crezi că fac porcăriile astea?
‎Ce părere ai?
‎- Îmi place, frate. ‎- Cred și eu!
‎Ce se întâmplă?
‎Unde ai fost? Te-am căutat.
‎- Ce e? ‎- Bau a scăpat. E pe terenul de baseball.
‎Trebuie să plec!
‎Nu-mi sta în drum! Mergi!
‎E foarte agitat.
‎Nu arată prea bine.
‎Jucători, dați-vă înapoi!
‎Dați-vă înapoi!
‎Harp, n-o să-l prindem ușor.
‎Nu-l înghesuiți. Lăsați-i spațiu.
‎Prindeți-vă de mâini, să facem un cordon.
‎Nu dați înapoi cu niciun preț.
‎Nu știu ce să zic.
‎- E bine. Hai aici, Bau! ‎- E o idee proastă.
‎- Rahat! Haide, Harp! ‎- E-n regulă.
‎Nu.
‎Haide, frate!
‎- Păzea! ‎- Se îndepărtează.
‎Futu-i!
‎E în regulă.
‎Calmează-te, Bau.
‎Ușurel, băiete.
‎Nu o să te lase să te apropii. ‎Știi al cui e calul.
‎Știi ce-i trebuie.
‎- Nu pot. ‎- Haide!
‎- Nu pot. ‎- Ia căpăstrul ăsta.
‎Prinde-l de zăbală, bine?
‎Arată-i că ești cu el.
‎Arată-i că tu ești șeful.
‎Ai înțeles, Cole? Ai frâiele.
‎Bine.
‎Bine. Salut, băiete!
‎Salut!
‎Sunt eu, băiete. Cole.
‎- E-n regulă. ‎- Așa.
‎Nu te uita la mine. Uită-te la Bau.
‎Bine…
‎Rămâi cu calul. Haide!
‎E-n regulă, băiete. Sunt eu. Stai!
‎Ușurel! E-n regulă.
‎Calmează-te. E în regulă.
‎Haide, poți s-o faci!
‎Ușurel! Sunt eu.
‎Sunt eu, băiete.
‎Bravo! Ține-l!
‎- Așa se face! ‎- Bravo, Cole!
‎Ai reușit.
‎- Ușurel. ‎- Acum trebuie să i te urci pe spate.
‎Când ajungi acolo, încalecă-l.
‎Pricepi? O să se zbată, ‎dar trebuie să-l încaleci.
‎- Hai! ‎- Fă-o!
‎E-n regulă. Ridică-te!
‎La naiba, omule! Asta e vreo lecție?
‎Ridică-te! Hai, omule, ridică-te!
‎Nu e vorba de noi doi. Mă înțelegi?
‎Acum ia-ți calul, omule!
‎Haide, n-ai nimic!
‎N-ai nimic!
‎Hai!
‎Te descurci.
‎Așa, băiete.
‎Fii cuminte!
‎Așa!
‎Călărește-l!
‎Hai, condu-l!
‎- Tare! ‎- Bravo, tinere!
‎Arată-i cine-i șeful!
‎Așa. Da!
‎- Bravo! ‎- Frumos!
‎Ia uite!
‎Nu-i rău deloc.
‎- I-a ieșit. ‎- Da!
‎L-a îmblânzit.
‎Ușurel…
‎Ușor, fetițo.
‎Bun băiat!
‎Ușurel.
‎Ușurel, așa.
‎Ești dependent acum.
‎- La naiba! ‎- Vine ploaia.
‎Să plecăm.
‎Lasă-l să călărească!
‎Ești gata pentru grătar?
‎Nu știu la ce să mă aștept.
‎E ca-n scenele ‎din Furios și iute.
‎Cu mașinile la start, cu motoarele turate
‎și mulțimea care-și pierde mințile, ‎și toți se distrează.
‎Cam așa, dar cu cowboy și cai.
‎Bine.
‎Am ceva pentru tine.
‎- Zău? ‎- O surpriză.
‎Închide ochii.
‎- Ce? Bine. ‎- Închide ochii!
‎Ține-i închiși!
‎Nu trage cu ochiul.
‎- Nu mă uit. ‎- Bine. Deschide-i.
‎Era timpul să devină oficial.
‎Bine.
‎- Cum arăt? ‎- Ca un cowboy adevărat.
‎E un moment clasic, istoric chiar.
‎Sunt pe fata mea, Lalea, ‎umăr la umăr cu taică-tău.
‎El e pe calul lui, Naje. ‎Cursa e la mustață.
‎Suntem la 50 de metri…
‎- Douăzeci, apoi cinci… ‎- De aici începe basmul.
‎Fir-ar să fie, frate! Îmi strici ritmul!
‎Povestea are o cadență!
‎- Te-a spulberat. ‎- Tu și cadența!
‎- Știi ce faci! ‎- Are cadență, cică!
‎La final, a câștigat la milimetri. ‎Știți și voi.
‎E clar! Dar fii atent!
‎Lalea avea dinții strâmbi.
‎Îi ieșeau perpendicular din gură.
‎Erau atât de drepți, ‎că puteai pune o bere pe ei.
‎Ești disperat.
‎- E adevărat! ‎- Ești dus cu pluta.
‎Eram în ultimele secunde ale cursei.
‎Mă țineam tare, umăr la umăr.
‎Când eram să trecem linia,
‎Lalea își întinde gâtul, ‎cu dinții în față.
‎Fotofiniș!
‎- Doamne! Vrăjeală! ‎- Tu n-ai pierdut niciodată.
‎Tu l-ai luat o dată.
‎- Sigur că da! ‎- Lalea, frate! E pe bune!
‎Credeam că ai plecat.
‎Mereu ajung la timp să te fac arșice.
‎Vreți să vedeți cum îl las în praf?
‎Da!
‎Îl prinzi! Dii!
‎Trage tare!
‎Haide!
‎Haide, Lalea!
‎Mi-ai văzut doar ceafa.
‎- Da, m-ai spart. ‎- De acord.
‎Hai încă o dată!
‎- Nu, trebuie să plec. ‎- Pe bune, haide!
‎Să-i lăsăm pe ratații ăștia aici!
‎Dă-mi încă o șansă! Nu te prosti!
‎Tipul ăsta e de nivel înalt. ‎Încă câteva livrări și am terminat.
‎- Stai aici. ‎- Bine.
‎- Ești bine? ‎- Da.
‎E marfă mașina.
‎Beton!
‎Căcat!
‎Dă-mi drumul, băi!
‎Ajută-mă, Cole!
‎- Nu mișca. ‎- Te rog!
‎Dă-te la o parte! Intră în portbagaj!
‎- O să te împușc. ‎- Lasă-mă!
‎Credeai că te bagi peste combinația mea?
‎- Smush! ‎- Rahat!
‎Fugi! Să ne tirăm de-aici!
‎Să-mi bag! Nu!
‎Rahat!
‎Smush!
‎Ridică-te! Haide!
‎- Nu mișcați! ‎- Smush!
‎Rahat!
‎Mișcă!
‎Stați pe loc!
‎Haide!
‎Am zis să stați pe loc!
‎Fugi!
‎Rahat!
‎Stați!
‎Căcat!
‎Dă-l dracului pe Jalen!
‎Crede că înghițim asta? E război!
‎O să-i dăm în cap.
‎O să ne răzbunăm!
‎Smush.
‎Ce o să faci, C?
‎Ce o să faci, frățică?
‎Spune-mi, sunt pregătit.
‎Aștept să-mi spui care e visul.
‎- Nu știu. ‎- Ce vrei? Să fii gunoier ca taică-tău?
‎Stai așa! Vrei să stai toată ziua ‎să spui povești la focul de tabără.
‎Sunt fumați. Habar n-au de nimic.
‎Iar grajdurile…
‎Sunt antice, frate.
‎S-au dus naibii.
‎Toți care trebuiau să aibă grijă de mine ‎m-au abandonat în stradă.
‎Încă nu-ți dai seama, C.
‎Nu-i vezi cum sunt.
‎Suntem singuri, frate.
‎Nu știu despre tine, dar eu m-am săturat.
‎O să fac rost de bani.
‎O să-mi fac singur calea de scăpare.
‎S-a înțeles?
‎Ești cu mine sau nu?
‎Cole!
‎Unde dracu' te duci?
‎Cole!
‎O să fie bine.
‎Totul va fi bine.
‎- Haide! ‎- Ce o să faci?
‎Te bat și de pe cal.
‎Hai pe el! Unde merge? ‎Nu poate trece de noi. Unde se duce?
‎- Pot să trec. ‎- Unde se duce?
‎Mă înveți cum să stau în picioare pe cal?
‎Poate. Dacă te crezi în stare.
‎- Sunt sigur că pot. ‎- Mai vedem.
‎Urcă!
‎- Ne mai vedem. ‎- Bine.
‎Băiatul ăla rupe!
‎Îl știi pe Kyle.
‎Am crescut cu el pe strada Fletcher.
‎Acum face bani din asta.
‎Dresează cai aici.
‎Eu am vrut să fiu polițist.
‎De când m-a dus mama la paradă
‎și am văzut polițiștii pe cai, ‎ca niște cavaleri.
‎Am știut de atunci.
‎Poți crește și aici.
‎Ești gata să înveți să stai pe cal?
‎Am venit, nu?
‎Da, așa e.
‎Trebuie să ducem caii înăuntru. ‎Apoi începem.
‎Haideți!
‎Încărcați cât de mulți puteți.
‎POLIȚIA ANIMALELOR ‎PENNSYLVANIA
‎Unde ne duceți caii?
‎Nu puteți să ni-i luați!
‎Stai!
‎Nu! Stați!
‎- Te rog! ‎- Calmează-te!
‎Ia mâna de pe mine!
‎- Calmează-te, Cole! ‎- La dracu' cu asta!
‎Plătim chirie!
‎- Proprietarii v-au avertizat… ‎- Mă doare-n fund de ei!
‎Oameni buni!
‎Îmi pare rău, dar avem informații ‎că animalele sunt subnutrite.
‎Mănâncă mai bine ca tine!
‎Aveți un cal mort care putrezește acolo.
‎Nu ne puteți face asta! Fă ceva!
‎N-am încotro. Trebuie să duc caii…
‎- Ba pe dracu'! ‎- …la un centru de evaluare.
‎Domnule… Nu puteți împiedica asta.
‎Ce tot spui?
‎Hoți împuțiți!
‎- Cole! ‎- Dați-i drumul!
‎- Faceți ceva! ‎- La naiba cu asta!
‎- O să fie bine. ‎- Ducă-se dracului!
‎- O să-i dăm de cap. ‎- Nu!
‎- Fă ceva! ‎- Vrei să te aresteze?
‎- Fă ceva! ‎- Încerc! Vrei să te aresteze?
‎- Potolește-te! ‎- Te dai mare cowboy!
‎Ești un mare laș!
‎Știi că nu e corect, frate.
‎- Știi că e o porcărie. ‎- Harp.
‎- Haide… ‎- Cum poți să ne faci asta?
‎Aici locuim!
‎Cum să ne faci asta?
‎Nessie.
‎Nu vorbi cu Nessie sau cu alții de-aici.
‎- Vorbesc cu tine! ‎- Ești nedrept. E doar vina voastră.
‎Ați avut ocazia să schimbați ceva ‎și ați stat cu mâinile-n sân.
‎- Da? Calmați-vă și cugetați bine. ‎- Am clădit locul ăsta!
‎Încercați să-l dărâmați!
‎Noi l-am clădit!
‎E căminul nostru!
‎Îmi pare rău.
‎Ai avut dreptate.
‎Bine. Hai, omule!
‎Ieșeam cu Chuck noaptea.
‎- Zău? Unde? ‎- Da. În parc.
‎Adânc în pădure, să nu mă găsească nimeni.
‎Ăștia nu suportă așa ceva.
‎Le plac gălăgia, țipetele de copii mici,
‎mașinile, claxoanele ‎și restul de porcării.
‎Fii pe fază!
‎Ascultă.
‎Ce?
‎Auzi? Liniște.
‎Pacea, frate.
‎Asta urmăresc de-o viață.
‎Oriunde am merge, ‎o să fie un loc liniștit, pașnic.
‎Doar noi.
‎Bine.
‎O să schimbăm locurile de fiecare dată.
‎Ca în filmele cu mafioți, înțelegi?
‎- Bine. ‎- Beton! Te pun să stai de șase.
‎Bine?
‎Vezi la 360 de grade.
‎Strigă dacă vezi ceva.
‎Fii cu ochii-n patru.
‎Ne descurcăm.
‎Căcat!
‎Smush!
‎Smush. Rahat!
‎Rezistă, frate!
‎Nu!
‎Puștiul pe bicicletă l-a atacat.
‎A vrut recompensa ‎pusă pe capul lui Smush.
‎Am auzit că a mai fost un puști ‎la locul crimei.
‎Haide, Leroy!
‎Caută-l pe Cole.
‎Da.
‎VEI FI MEREU ÎN INIMILE NOASTRE
‎Cole.
‎Hai sus!
‎Ridică-te!
‎Hai încoace!
‎Lasă-mă să te văd.
‎Ești rănit?
‎Bine. Dă asta jos!
‎Ți-am adus altă bluză.
‎O să…
‎curăț asta.
‎Simt că m-am născut cu cizma pe gât.
‎Învățat de mic.
‎„Păzește-ți spatele!”
‎Asta îmi zicea mama.
‎„Păzește-ți spatele, fiule!”
‎Nu știu cine vrea lumea să devenim…
‎dacă trăim cu frică toată viața.
‎M-am simțit acasă…
‎doar pe spinarea unui cal.
‎Ia asta pe tine!
‎Haide!
‎Smush era de-ai noștri.
‎Poate că l-au îngropat,
‎dar nu ca pe un cowboy.
‎Trebuie să i-l ducem pe Chuck ‎și să-i lăsăm cizmele.
‎I le punem pe mormânt.
‎Ultima lui cursă.
‎Știu cum e.
‎Sunt cu tine.
‎GRAJDURILE POLIȚIEI MUNICIPALE
‎Haide!
‎Stai de pază!
‎Bine.
‎Ajută-mă!
‎PAZĂ
‎Chuck?
‎- Chuck. ‎- Salut, băiete!
‎Vino aici, Chuck!
‎Salut!
‎Bau!
‎Ce mai faci? Mă bucur să te văd!
‎Ușurel!
‎Mi-a fost dor de tine.
‎O să te scot de aici. Ești cu mine.
‎N-o să mai pățești nimic.
‎Am așteptat trei nopți ‎să vă faceți curaj să veniți.
‎Acum o să ne arestezi?
‎Nu, mă asigur că vreunul iute de trăgaci
‎nu vă face curul ciur.
‎Harp, măcar fă să pară altceva.
‎Dacă furați ‎doar caii de pe strada Fletcher,
‎o să fie cam prea pe față ‎să nu se prindă, nu crezi?
‎Haide!
‎Hai!
‎Îi lăsăm pe ăștia liberi o vreme ‎și-i prindem de dimineață.
‎Se va întâmpla ‎că pe ai voștri nu o să-i găsim.
‎Vă sugerez să vă dați la fund până mâine.
‎Sau până când își amintește lumea ‎că avem crime pe rol
‎și se satură să caute animale.
‎Întăririle vin în cinci minute.
‎E timpul să încălecați.
‎Haide!
‎Tată, nu putem sta cu mâinile-n sân. ‎Trebuie să facem ceva.
‎Să facem cordon, să-și ia liber azi.
‎Nessie, de la ce grajd vii?
‎- Casa Albă. ‎- Da.
‎- Rome, tu de unde ești? ‎- Știi că din Tioga.
‎Și voi?
‎- Strada 31. ‎- Markoe.
‎Toate locurile alea nu mai există de mult.
‎Sunt dărâmături acum, ‎dar voi încă sunteți aici, nu?
‎- Încă sunteți aici? ‎- Da.
‎Lăsați-i să ia grajdurile. ‎Nu pot să ne ia identitatea.
‎„Acasă” nu e un loc.
‎E familia.
‎Asta ne face cowboy.
‎Ce o să facem?
‎Ce facem întotdeauna.
‎O să călărim.
‎Bravo, Chuck! Stai pe loc!
‎Haide…
‎Mulțumesc!
‎Mulțumesc că mi l-ai adus.
‎Serios.
‎Haide…
‎- Mamă. ‎- Cole.
‎Iubitule!
‎Băiatul meu scump!
‎Arăți bine, mamă.
‎Îți șade bine în ținută de cowboy.
‎El e Bau, calul meu.
‎E călăreț acum.
‎- Da. ‎- Măiculiță!
‎- Ce frumos e! ‎- Are calul lui.
‎Mai are de învățat. Nu e ca mine.
‎- Sunt mai bun decât tine. ‎- Nu e ca maestrul Harp.
‎- Sunt mai bun decât tine. ‎- Ce ai zis?
‎Las-o baltă!
‎PRIMĂRIA PHILADELPHIA CONSTRUIEȘTE ‎PE TERENUL DE PE STRADA FLETCHER.
‎PRECUM COWBOY-I DE DINAINTEA LOR,
‎CĂLĂREȚII CAUTĂ UN GRAJD PERMANENT ‎UNDE SĂ-ȘI CONTINUE TRADIȚIILE.
‎ÎN AMINTIREA LUI ERIC „E” MILLER
‎JAMIL PRATTIS, „PARIS” ‎CĂLĂREȚ DE PE STRADA FLETCHER
‎Când ne vede lumea, ‎întreabă de unde sunt caii.
‎Caii sunt aici de dinaintea mea.
‎Înțelegeți? Aș vrea…
‎Când spunem povestea asta, ‎vreau ca lumea să vadă…
‎că asta chiar se întâmplă.
‎Că facem asta.
‎Iar oamenii au zile bune și zile rele.
‎E normal în viață.
‎Asta e viața.
‎IVANNAH MERCEDES, „ESHA” ‎CĂLĂREAȚĂ
‎Lumea întreabă unde călăresc. ‎Cică nu-s cai în Philadelphia.
‎Cum adică? Philadelphia e plină de cai.
‎Da, călărim în nordul Philadelphiei.
‎Avem cai și îi îngrijim.
‎Aș vrea ca mai multă lume ‎să afle despre asta și să știe…
‎cât de important era grajdul ‎pentru atât de mulți tineri
‎care nu aveau altă casă.
‎Îmi face mai multă bucurie ‎să învăț copiii.
‎ALBERT C. LYNCH JR., „AL” ‎CĂLĂREȚ
‎Când îi privesc…
‎Văd cum primesc informația, ‎se adaptează și fac schimbări,
‎nu doar pe cal, ci și în viață.
‎MICHAEL UPSHUR, „MIZ” ‎CĂLĂREȚ
‎Grajdul e important pentru noi.
‎Am peste 40 de ani ‎și sunt convins că mulțumită lui
‎nu am dosar penal acum, înțelegeți?
‎Sau ceva similar.
‎Te ajută să nu-ți pierzi calea,
‎fiindcă îi ai pe cei mai în vârstă
‎care au trecut ‎prin tot ce ne așteaptă pe noi.