KATOLICKÁ ŠKOLA SAINT LUKE ZALOŽENA V ROCE 1869
Pro mě je práce školní poradkyně
trochu jako učení emocím.
Pomáháte těm dětem pochopit, co cítí a…
a ukazujete, jak to mohou vyjádřit nezávadným způsobem. Chápete?
To jste řekla hezky.
No, víte, hledali jsme ostřílené kandidáty, ale…
já osobně si myslím, že by se nám hodil někdo zapálenější.
Jsem moc ráda, že vás můj nedostatek zkušeností neodradil.
Naopak je to podle mě výhoda. Víte? Nejsem tím ovlivněna.
Nejsem zatížená tím myšlením: „Takhle to děláme vždycky.“
Ano, je to katolická škola, ale i náboženství musí jít s dobou.
- Jak? - Podívejte na sexuální výchovu. Ok?
Můžete je učit abstinenci, jak chcete, ale děti souložit budou. Jsou to děti.
Pochopte. Já jsem pro manželství.
I proto jsme se s bývalým rozešli.
Jednou vám o Erikovi povím a budete ku… jenom zírat,
protože ten chlap je lhář.
Dobře. Proč si nezkusíme modelovou situaci?
Řekněme, že za vámi přijde studentka, aby vám řekla,
že po ní přítel chce, aby se sblížili fyzicky.
Zaprvé, ser na něj. Víte, já bych to zatrhla.
Ano, využila bych to, abych jí ukázala,
že k svému naplnění nepotřebuje chlapce. To může sama.
- Duchovně. - Ale ne. Tělesně.
- Těl… - Masturbací.
- No… - Nebudu se do toho zapojovat.
- Ano? - Díky Bohu.
Měla by vědět, že má na výběr.
Může to být sprchová hlavice nebo soška…sovy.
Můj první kluk byl medvídek.
Bože, já jsem masturbaci milovala.
Bezva. Tak dobře.
Ano, pořád to miluji.
Nezní to tak hrozně. Ale jo, zní.
Ty jsi zasranej magor.
Kdo se vykecává s jeptiškou o sexu?
Věděla jsem, že bych neměla,
ale v tu chvíli jsem si říkala, že jo.
Některý věci se říkají, když práci máš, a jiný se říkají, když práci chceš.
Nevím, co ti mám na to říct.
Udělala jsem to, kurva. Stalo se.
To je klasická teta Wesley.
Víš co? Zlatíčko, nakonec to asi zabralo.
Na takový místo jsi moc pokroková. Jsou moc upjatí.
Potřebuju práci.
Všichni z vejšky nějakou mají.
A ta holka, co si dva roky cucala vlasy? Má práci i přítele.
Zlato, nesrovnávej se s ostatními. To máš předem prohraný.
Myslela jsem, že až mi bude 30,
tak budu vdaná, budu mít suprovou práci a pár dětí.
Vdát se není tím řešením.
Dave mě podváděl, takže nikdy nevíš, jak se to vyvine.
Už ani nechodím na Instagram,
nemůžu ani vidět další těhotenský bříško s nápisem „devět měsíců“.
Všem to přeju. A promiň, že jsem ti řekla děvko, když jsi mi řekla, že jsi těhotná.
Pojď sem, Kevine.
- Proč mě nemáš rád? - Kevin je v posední době v depresi.
Fakt? Zjistil, že vypadá jako Hitler?
Kevin jako Hitler nevypadá.
Fakt tak vypadá.
Ne, nemůžeš jít ven. Jsi kočka domácí. Nevím, co se tím snaží dokázat.
- Ahoj, zlato. - Ahoj.
- Vítej. Máme sýr. - Jak je?
Mrzí mě to s tou prací, Wes. Kaylie řekla, že tě nevzali.
- Dík. - Archaický zařízení organizovaný víry
- nemá pro pro naši Wes místo. - Vidíte? Tad to chápe.
- Proč nezavoláš Tadovu kámošovi Seanovi? - Jo.
Přemýšlím teď o řadě chlapů.
Některý nekomunikujou, což znamená, že mají mou plnou pozornost.
Víš ty co? Proč si prostě nedáš od chlapů pauzu,
než si najdeš práci? Víš, jednu krizi po druhý.
Dobrá, Brooke.
Jo, nenuceně si dám na rok oraz, zatímco mi budou vaječníky zarůstat mechem.
Ale Wes, na všem je něco dobrýho.
Dokonce i na rezavých vaječnících.
Panebože! Co to bylo?
- Páni! - No, aspoň nemáš práci, kam musíš jezdit.
NETFLIX UVÁDÍ
JARNÍ PRÁZDNINY
RANDĚNÍ PO TŘICÍTCE
ZÁLETNÍK
PO SPLATNOSTI
ODPOČÍVEJ V POKOJI, PANE OŘÍŠKU
ZMRAZENÍ VAJÍČEK! NABERTE ZNALOSTI A MOC
DRUŽIČKA, ROZLUČKA ROSIE, JENNYINY NEVĚSTY
Wesley, holčičko, to je máma.
Už ses neozvala několik dní a dělám si o tebe starosti. Začínám…
Ahoj, Wesley, tady Patty.
Minulý týden jsi hlídala kluky
a všimla jsem si, že v lednici chybí nějaké jídlo. A…
Nechci tě z ničeho obviňovat, ale je to trochu zvláštní,
tak jsem si říkala, jestli nevíš…
Ahoj, Wes. Tady je Eric.
Už je to doba, co? Asi tak šest měsíců.
Divný takhle přes hlasovou schránku, ale hádej co.
Zasnoubil jsem se!
Šílený, co? Já vím.
Asi nakonec jsem typ na ženění. Chtěl jsem ti to dát vědět. Moje snoubenka, Lauren,
je s editorem časopisu Brides Style v Pensylvánii.
Napsali o našem zasnoubení.
Nic zvláštního. Jen malinkej odstavec, pár fotek.
- Je to květen, strana 75. - Pardon.
Říkám ti to jen proto, abys na to náhodou nenarazila.
Dobrá. Opatruj se.
- Ahoj. - No, do prdele!
Cože?
Nosí ho na zádech? Hnus.
„Myslel jsem, že svatba není pro mě, ale asi šlo jen o to, potkat správnou osobu.“
„Uragán námluv zahrnoval cestování…“
Já cestování miluju! Se mnou jsi nikdy necestoval!
Bože, je to Evropanka?
JEDNA NOVÁ ZPRÁVA
ZNOVU POSÍLÁM KONTAKT NA SEANA! ZAVOLEJ!
Dobře.
NOVÝ KONTAKT
- Haló? - Ahoj, Seane? Tady je…
- Wesley, Tadova kamarádka. - Kdo?
Promiň, myslela jsem, že se ti snad zmínil, že ti zavolám.
Ach, jasně. Jo. Ty jsi ta kouzelnice.
Ne, já jsem ta, o které si Tad myslel, že by sis s ní mohl rozumět.
Víš co? Není to nutné.
- Tad to asi jen zkusil. - Ne, jen si z tebe střílím.
- Rande na slepo bývají na prd. - Přesně.
Pokaždé mám pocit, že potřebuji mít únikový plán.
Ukážeš se, řekneš ahoj. Není tam chemie?
- Prostě řekneš ne. Konec. - Jo.
Jak s tebou mluvím, ani za mák mi na tobě nezáleží.
- Je mi volný, jestli tě srazí autobus. - Já vím. Přesně.
Ale podívej, zrovna jdu z kina.
- Ok. - Bydlíš u Echo Parku?
Můžeme zajít na drink, nebo…
To zní skvěle.
- Díky moc. - Dobrou noc, madam.
Dobrou noc.
- Jsi Sean? - Ne, nejsem.
- Wesley? - Sean?
- Jo. - Díky Bohu.
Já myslela, že jsi ten prcek. Je kouzelný, ale děti bychom měli moc malé.
Pomoz mi.
Jo. Přesně.
- Ahoj. - Ahoj. Risknul jsem, že máš ráda bílý.
Objednání dámě. Slušnej začátek.
Jo.
- Odkud znáš Tada? - Odkud Tada znám?
Takže… chodil jsem na vejšce s jeho kolegyní.
- Jessie Harrisová. - Tu znám.
- Ok. - Proč nás asi neseznámila.
To je divný. Jo, obvykle,
když se holky vdají, snaží se udat tu odmítnutou kupku.
„Odmítnutou kupku.“
Kéž by byl ten její sexy manžel v odmítnuté kupce.
Viděls jejich dokonalý miminko? Miluju svatby. Byls na tý jejich?
- Víš ty co? - Ne.
Bože. To je mi líto. Nepozvali tě?
- To bylo ode mě hrubý. - Ne. Chci říct…
Chci říct, že… ne. Využívám svou únikovou cestu.
- Prosím? - Tu únikovku, o níž jsme mluvili.
Když chi odejít já nebo ty, žádný raněný city. Teď to využívám.
Ok, jen jsme kecali.
Jen jsme se bavili. Ty jsi ještě nikdy nebyl na rande?
Ale no tak… Během pěti vteřin jsi zmínila manželství, děti a svatbu.
Ale ne naše!
Co to děláš?
Jen jsme si povídali.
Wesley, vypadáš jako skvělá holka. Já jen…
- Pro mě to není ideální načasování. - Hádej co? Pro mě taky ne.
Chceš vědět proč?
Protože jsem měla pěkně podělanej rok, jasný?
Mám za sebou 17 posraných pohovorů.
Dvakrát tolik blbých schůzek. Moje auto je zničený,
jsem na mizině, takže kradu jídlo dětem, který hlídám,
a letos mi umřeli všichni ptáci.
A padají mi vlasy, protože je foukám pětkrát týdně.
A i přes veškerý moje snahy, pořád marně
chodím na rande s týpkama, jako jsi ty,
a přemýšlím, co pro mě život chystá.
- Neskutečný. - Pardon.
- Zlato… - No tak!
Madam. Slyšíte mě, madam? Madam, já jsem rezervní hasič LA City.
- Šel jsem kolem, když jste upadla. - Super. Díky, kámo.
Madam, budete v pořádku, ok? Nevyšilujte.
Cítím se dobře.
Ahoj. Jste v pořádku?
Panebože. Kdo jste?
Jared Sterling. Viděl jsem vaši kabelku vylétnout mezi přijíždějící auta.
Napadlo mě, že možná potřebujete pomoc. Wesley Daryová z Belmont Avenue,
jež nosíte čočky a máte na řidičáku hezkou fotku.
Panebože. Sklapněte.
Jste v pořádku? Chcete vstát? Dobrá.
No, je čas zajet do nemocnice. Vezmu vás do mé Jetty.
Jsem v pohodě. Přátelé už na mě dohlédnou.
Jo. Dobře.
Víte co? Já…
Bydlím hned za rohem. Můžete jít tam a zavolat přátelům, aby vás vyzvedli.
- Ano. - Upřímně, zabíjím lidi jen zřídkakdy.
Vy jste tak srandovní.
Skvělé. Pořád neodpovídají, ale můžu jít domů. Nemusíte mě hlídat.
Ne, nedělejte si starosti. Právě jsem se vrátil z Číny.
Budu vzhůru celou noc. Děláte mi tím laskavost.
Dobře.
NEJLEPŠÍ STREJDA NA SVĚTĚ
- Páni, roztomilý klučina. - Jo. To je můj synovec!
- Můj bude snad aspoň z půlky tak super. - Myslíte do budoucna?
Takže… jmenujete se Wesley. Máte krásné oči.
- Dárkyně orgánů. - Neberte mi ledviny.
Neměl jsem v úmyslu zkoumat vaše orgány. Jen jsem to plácnul.
Ne. Jsem sportovní agent.
Dobře? Jen se přiživujeme na kariérách druhých.
O agentech nic nevím,
takže… na to asi nemám žádný názor.
Můj mozek teď úplně nefunguje, promiňte.
To se mi líbí.
Už vím, co je můj problém. Jsem až moc…
sama sebou.
Jo. Objevila jsem klíč k chlapům.
Nemluvit. Hele, jen konstatuju fakta.
Chuť mojí osobnosti je pro znalce.
Mám chuť tvojí osobnosti ráda.
Podle mě to tak má být. Je to úplně jako v tý knize,
co čtu jako průvodce těhotenstvím. Napsal ji mexický šaman jménem Ángel de la Paz,
- Anděl míru. - Vážně?
Další šaman?
To můžeš rovnou všechny peníze spláchnout do záchodu. Kolik stál ten poslední?
11 480 dolarů.
- No ne? - To je spousta peněz.
Hele, v tý knize se píše, že vám vesmír hází do cesty hromadu temnoty,
jíž si musíte při nalézání správné cesty protrpět,
abyste si potom vážily těch dobrých věcí.
- Jako Jareda. - Díky Bohu. Strašně se mi ulevilo.
- Já už myslela, že jsem prokletá. - Jako vždy.
- Co o tom chlapovi vlastně víš? - Chce děti. Má na posteli cíchu.
Líbila jsem se mu s lehkým otřesem mozku. Co víc bys chtěla?
Co ví on o tobě?
Ví, že jsem zasraně dost sexy, když moc nemluvím.
Dobře, takže navážeš vztah tak, že si budeš hrát na někoho úplně jinýho?
Jo.
Je to párek zabalený v koblize.
Tolik jsem o tom slyšela.
Páni! Dvě moje nejneoblíbenější věci.
Naprosto. Jo.
Bože, jsem tak ráda, že jsi to řekl.
Ty jsi tak roztomilá. Můžeme to odnést, prosím?
- Dva saláty? - Mísu hlávkového salátu.
- Běž, Wes! Běž! - Běž!
Ten oblek smrdí jako plast a čerstvý sperma.
Hej, Jarede!!
Jsem rád, že máš bublinový fotbal ráda.
- Bývalá to nesnášela. - Jsem otevřenej!
Je to blázen. Tohle je top.
- Panebože! Moje tělo. - Dávej pozor!
Panebože! Mimochodem, líbí se mi tvůj smích.
Skvělý. Chtěl jsem… Musím ti něco říct
a… snad to nebude problém. Ok?
- Panebože! O co jde? - Takže…
víš, jak jsem zmínil tu holku? Lucy?
- Tvoje bývalá, jo. - Jo. Byli jsme chvíli zasnoubení.
Loni jsme museli svatbu zrušit. Byla pěkně šílená.
Rozbila mi… okna u auta a přesměrovala mi poštu na P.O. box, aby mě mohla sledovat.
A vlastně jsem jednou přišel domů a našel ji v posteli v mém oblečení,
tak jsem musel vyměnit zámky.
Psychopatka.
Jo. Naštěstí je to už diagnostikované.
Díky, že mi to říkáš. Mrzí mě, že vám to nevyšlo.
A to je všechno? Žádné…
Žádné další otázky? Žádný výslech?
Lidé chybují. Víš, nechme minulost minulostí.
Myslím, že jsi asi dokonalá holka.
Počkej. Nejdu na to moc rychle, ne?
Ne. Cože? Ne. Přidej. Přitlač.
Wesley Daryová,
vezmeš si mě?
Ano.
Panebože! Konečně jsem šťastná!
Panebože! Máme bazén.
- Cože? - Nic. Jen mě něco lechtalo v krku. Pojď.
Panebože! Mami, ty úplně vyšiluješ.
- Zaplatím. Jo. - Vyšiluju? Pořád hraješ.
Žádný problém s online hazardem už nemám. Řekla jsem, že se o to postarám.
Jak vůbec platíš svoje účty?
- Máš zdravotní pojištění… - Vydrž.
A potřebuješ nové auto.
- To nebyl on. - Zdá se, že budeš vágusačka.
ŽÁDNÉ NOVÉ ZPRÁVY
ÚT
KAYLIE: AHOJ, NĚCO NOVÝHO?
- WESLEY: NE… - BROOKE: TO JE
ST
AHOJ JAREDE, JÁ
ČT
PÁ
- Víš, co je na hovno? - Jo.
Že mě Jared odmítá, aniž by mě vůbec poznal.
- Pořád je šance, že je mrtvej. - Vy jste nej.
Ty jsi nej.
- Vy jste nej. - Zlato, ty jsi nej!
MÁMA
- Co je? - To není Jared. To je máma.
Máma. Kurva, přestaň mi blokovat linku, proboha.
Víte co? Fakt si myslím, že musím nastavit pravidla.
- Ano. - Musím mu to všechno povědět.
- Ano. - Víte, co udělám?
- Co? - Napíšu e-mail.
- Napiš e-mail. - Jo, napiš e-mail.
Tak jo. Budu zasraně upřímná.
Pokud tě to zajímá, mám se skvěle.
Jo, to máš.
Až na to, že jsi mi před pěti dny strčil penis do vaginy
a už ses mi neozval.
Má to něco společnýho s tím, že tě tvůj mrtvej táta
jako malýho dostatečně nemiloval? To ten mrtvej táta?
Panebože. Je to pravda?
Jo. Moc smutný, viď?
Kéž by ses opil a nechal si vytetovat debilního jednorožce.
Polib si, čubko!!!!
Tady je něco pro tu, kterou budeš mučit příště.
Tvoje péro je na hovno.
Je fakt tenký.
Emotikon lilku, lilku…
Přestaň označovat všechny fotky na Instagramu ‚#fotografie‘.
- Ty nulo. - Všechno na Instagramu jsou fotky.
Zkus „#tenký péro“.
Neumíš instagramovat. Proč se na to vysereš, vole?
Jo, lidi! Hulí si to svý tenký péro, a hodně.
- Udělat to holce pusou je umění. - Jo!
- Nezačínej s tím… - Znič ho, kurva!
…ty bys radši?
Já bych se radši udělala.
A jestli tě tak moc bolí krk, tak si zajdi k chiropraktikovi.
Nechť je tvoje žena neplodná.
- Ne. - Ne, to bych nepsala.
Hněv Boha a všech bohyní a bohů v lesích a našich zemích.
- Kurva, jo! - Nechť jsi prokletý…
- Jo! - …a prosíš o milost,
kterou nikdy nedostaneš!
To bylo úžasný, Kaylie.
- Nastal čas. Můžem? - Jo, jdeme na to.
Kontrola pravopisu?
- Ne. Srát na to. - Ne.
Na tři, jo?
- Jedna.
- Dva. - Dva.
- Tři. - Tři.
- Co je? - Promiň. Kradu wi-fi.
Dáš to blíž k oknu?
Jo. Jasně.
Teď mi máma volá z neznámýho čísla.
- Mami, já říkala… - Co je?
Pořád ještě nezavolal.
Mami… Počkej, neslyším tě. Haló?
Wes, jsi to ty? Tady Jared.
Slyšíš mě? Mám špatný signál. Jsem v Mexiku.
A co? Voláš mi z nějaký pláže?
Ne, jsem ve špitále. Měl jsem autonehodu. Mám zlomenou nohu, pohmožděnou plíci,
- a pár zlomených obratlů. - Co?
Jo, uvedli mě do umělého spánku.
- Byl jsi v kómatu? - Jo.
- Kurva! - Mám toho klienta, Mauricia Sancheze,
velkou fotbalovou hvězdu. Zatkli ho.
- V sobotu jsem musel letět do Caba. - Do háje! Dost! Ale ne! Cítím se hrozně.
Ne, to já.
Nemůžu věřit, že jsme spolu nemluvili pět dní. Nezlobila ses, ne?
- Cože? Ne, ne. - Dík, že jsi klidná, i když jsem nevolal.
- Zmrdky! - Většina holek by šílela.
Znáš mě. Jen tak něco mě nevykolejí.
Jo, já vím. To na tobě miluju. Jsi tak racionální.
Možná poslední normální holka v LA.
- Můžu zavolat zpátky? - Co? Ne.
Ne. Ne. Můj telefon je v domku ve středisku Las Playas.
- Pracovní věci mít nesmím. - Bože!
Chtějí, abych odpočíval. Zavolám ti, až budu vědět víc. Dobře? Chybíš mi.
Ty mi taky chybíš. Bože!
- Úspěch je sladkej. - Je sladkej.
- Neposílat. Byl v kómatu! - Odesláno!
- Počkej, cos to řekla? - Jared byl v kómatu?
Jo, od úterý, v Mexiku.
- Co jsi to říkala hned předtím? - Já jsem nic neříkala.
- Co to říkala? - Odeslaly jsme ten e-mail.
Cože?
Řeklas, ať to uděláme.
- Ne. - Panebože!
- Odcházím.
Já… Já prostě… umřu.
- Teď mě nechte. Jsem mrtvá. - Ne.
Mám nápad.
Prostě mu pošleme další e-mail.
- Předmět bude: „Předchozí e-mail nečti.“ - Ne! Co to s váma je? Nedělejte to.
Po takovým vzkazu by to byla první věc, kterou bych udělala.
- Kurva, pravda. Promiň. Jsem na káry. - Musíme to smazat. Kde je počítač?
- Dejte mi ten počítač. Dej mi to. - Dobře. To bude dobrý.
Bude to ok. Jen mu napiš něco hezkýho.
„Moje milované srdíčko.
- Můj andělský našeptávači.“ - Ty vyjmenováváš Starostlivý medvídky?
Třeba má amnézii z toho kómatu a zapomněl heslo.
Jeho heslo. Znáš jeho heslo?
Ne, neznám jeho heslo. Chodíme spolu měsíc.
Dave mi ho řekl za 5 dnů. Nevyhulila bych ho.
Něco musí být. Jen přemýšlet.
- Co teď? Musí jít něco udělat. - Co, kruci, uděláme?
- Řekni, že jsi posedlá. - To mě pak bude chtít.
- Máš ráda tenký péra. - Nemám.
„Jsem alkoholička.“
Tyhle věci ho odradí, aby se mnou dál chodil.
Já… Panebože! Já nevím. Nevím, co dělat.
Jediné, co můžeš udělat, je jít a smazat ten e-mail
ze všech jeho zařízení, který jsou bůhvíkde.
Já vím kde. Má je v hotelu.
To fakt moc pomůže.
Lidi… chci, abyste to braly fakt vážně.
Bylo by šílený, kdybych jela do Mexika a smazala ten e-mail?
- Jo. - Ne.
Kaylie.
Může to být zábavný holčičí výlet. Můžeme všechny. Jen my tři.
Zábava, ne? Už je to tak dávno.
- Do Mexika nejedu. - Mexiko?
- Nemůžu pryč ze země. - Můžeš mu oplatit aférku.
Pomysli na tu zábavu. Zaslouží si to.
Když budu sama, je to stalking. S váma…
pořád stalking, ale i zábavná dovolená…
- po tomhle. - Bože!
Ángel má u Caba domek.
- Jo. - Šlo by to.
Skvělý! Jedeme!
- Dobrá. - Paráda. Nabalujou se nám dobrý důvody.
- Super. - Jo.
Myslím, že si to v Mexiku báječně užijete.
A s ani jednou z vás nikam nejedu,
- protože je to úplně šílenej plán a… - Jedeme do Mexika.
Ne, ne, nedělej na mě ty psí oči,
co děláš. Nesnáším, když to děláš.
A nedělej na mě to divný kočičí uculování.
No tak. Lidi, je to jen hodina vloupávání a dva dny u bazénu.
Dobře? Nic víc nemám. Jestli si ten e-mail Jared přečte, můj život skončil…
Wesley, přestaň. Prosím.
Dobře, tvoje argumenty jsou fakt strašný,
ale…
mám tě ráda a chci tě vidět šťastnou.
Já tebe taky. No tak.
Nemůžu uvěřit, že to řeknu, ale pojďme se vloupat do pokoje nějakýho týpka.
Panebože. To je tak…
Ramon vám ukáže casitu.
Užijte si pobyt, señoro Daryová.
Než půjdeme nahoru, můžete mi ukázat casitu Jareda Sterlinga?
- Ano. Spojím vás. - On tam vlastně teď zrovna není.
Výborně. Tak mu předám vzkaz.
Doufala jsem, že mu prostě strčím vzkaz pod dveře.
Sdělovat čísla pokojů je proti pravidlům. Jistě chápete.
Pane. Mám tu tašku… Počkat…
- Panebože. - Páni.
Tyjo, mami. To je bezva.
Sahá jí na něj.
- Proč se tak třese? Je to divný. - Nolane, hned to polož.
Ale vypadá to srandovně. Co je to hračku?
- Už to nemůže použít. - Zahoď to. Když to říkám, tak to zahoď.
Ahoj, kámo. To je ve skutečnosti moje…
- hračka. - Na moment jsem myslela,
že má 12letý syn sexuální hračku.
- Ne, to je můj vibrátor. - Co to tu je? Sexuální letovisko?
- Ne, to není. - Cože?
- Tohle v brožuře nestálo. - Učit dítě o sebelásce je vlastně
opravdu nádherný dar.
Vážně? Podle mě je nádherný dar krásná dovolená a teď je v podstatě zničená.
- Mám pocit, že se zlobíte. - Nolane, jdeme.
- Proč, mami? - Pojď.
- Milá. - Chudák.
- Zatraceně! - Páni, dost útočná.
Vše jste zkomplikoval. Můžeme na pokoj?
- Dáme si drink. - Děkuju.
Dobře.
Gracias.
No, páni! Doufám, že mají místo minibaru megabar.
Hele, holka s únikovou cestou.
No tak. O co jde?
Co děláš tady v Cabu?
Snowboarding.
To je náhoda. Přesně to tu dělám i já.
Jo, je naprosto šílený, že jsou dva lidi z LA v Cabu současně.
- Současně. - Už se tohle někdy stalo?
Nejspíš ne. Já vím. Proto je to tak divný.
Myslíš, že jsem tě sledovala jako šílenec, protože jsem tebou posedlá? Ne!
Sledovala jsem sem někoho jiného…
jako šílenec, protože jsem posedlá jím.
Ach. Máš novýho přítele?
To je… Gratuluju. To je… Chci říct, že nezahálíš, ale…
To se stává, když dáš někomu víc než 10 vteřin v baru.
- Hele, chtěl jsem zavolat. - Proč?
Mrzí mě, co se stalo. To je vše.
- Hola, Seane! - Hola.
Cože?
- Znáš Q? - Q?
- Jak bych mohl zapomenout? - Jo, potkali… jsme se.
Dobře. Chodili jsme spolu na Cornell.
- Jo, byl v hotelu… - Víš co, Seane?
- Ne. - Ne?
- Ne. - Ne, že jsi Q ještě nepotkala? Nebo jsi…
- Prostě ne. - To je úniková cesta.
Zasloužím si to.
- Jo. Bezvadný. - Bože!
Je tu pět restaurací.
To byl Sean.
- Cože? - Jo.
- Co tu dělá? To je hustý. - Já vím. Šílený, co?
- Jo. - Dobře. Tak...
požadoval Jared pokoj s výhledem na pláž, nebo na golfový hřiště?
Jaký sociopat by žádal výhled na golfový hřiště?
Řekni, že máš nějakej plán, jak jeho pokoj najdeme.
Brooke.
- Nemá plán. - Nikdy žádnej nemá.
- Dobře. - Dobře.
- Budeme prozvánět, dokud to neuslyšíme? - Jo.
- Přesně. - Ten plán stojí za hovno.
Je tu doslova 100 casitas.
- Zabere to celý dny. - Musíme být pozitivní.
Dobrá, počkat. Neslyšíte zvonění?
- Ne. - To je ale otrava.
Slyším jenom ten blbej oceán.
Počkat. Asi něco slyším.
- Kriste! To je jeho vyzvánění. - Jsme tu kvůli chlapovi,
- co si vyzvánění stahuje? - Panebože! Předpokládám, že je ironickej.
To je super. Chtělo to jen... 197 mezinárodních hovorů přes roaming,
abych ho našla. Jdeme!
Co budeme dělat? Vygooglujeme si vloupání? Já nevím.
Kurva!
- Sakra! - Ok.
Od jedničky do desítky, jak moc zoufale se tam chceš vloupat?
- Asi jasná desítka. - Mohla by to být 12.
Dobře. Jak vypadám?
- Dobře, vezmi ten tác... Moc dobře. - Uvidíme.
Fakt ti to chci věřit, ale nevěřím.
- Já vím. Dobře. - Cítím, že by teď měla být
extrémně zoufalá.
Extrémně odhodlaná se do toho pokoje dostat.
Chci to cítit.
- Uvidím tě a „bum“! - Omluvu.
- Moc se omlouvám. - Ale neomlouvej se.
- Už jsem to zase já. - Ale buď i sexy.
To je sexy. Co kdyby byla mokrá? Jako:
„Zrovna jsem vylezla ze sprchy a zabouchly se mi dveře.”
Jak se namočím?
- Tak. - Jo. Je to vidět.
Už to cítím líp. Necháme ti oblečení tady u stromu
a až budeš hotová, tak přijdeš do baru.
- Dobře? - Dobře.
- Máme tě rády. - Já vás taky.
- Energii! Odhodlání! Sexy! - Prodej to.
Ano, a…
- Ok, budu se snažit. - Jsi sexy.
- Hola. Las Playas… - Ahoj. Zřejmě je tu žena,
jež si zabouchla dveře od casity číslo 34.
- Pomoc! - Potřebuje rychle dovnitř.
- Samozřejmě. Hned tam budeme. - Bezva. Děkuji. Nashle.
- Musí mít toho chlapa fakt ráda. - Pamatuju si ty časy.
Díky.
- Na zdraví. - Na zdraví.
- Vítej v milostné pomstě Brookie. - Ale ne. Chci se prostě jenom opít.
Noc začíná!
Dobrá, co budeme dělat?
Tohle.
Ne, myslím, že půjdeme k tamtomu stolu.
Ale ne, zrovna teď se na mluvení s chlapama necítím.
No, nesmíš tolik přemejšlet a začít se řídit tělem.
Jo, ale moje tělo mi říká, ať zůstanu přímo tady.
- Takže… - Pojďte.
No, já beru tvoje tělo tudy
- a budeš mít sex. - Ne. Kaylie, ne…
Panebože, jo.
Hola. Děkuju. Díky, že jste přišel.
Mrzí mě, že obtěžuju, ale pokládala jsem tác a zabouchly se mi dveře.
Señoro Daryová. Tohle není vaše casita.
Máte pravdu, to není moje casita.
Ne, je to casita toho náhodného muže, s nímž jsem se milovala
a jenž šel pro led… aby si zchladil tělo…
protože sex, kterého jsme si užívali, byl tak intenzivní.
Ale nemůžu porušit pravidla.
- Por favor, Ramone. - Ne. Ne, tohle ne.
Ano. Sí. Sí.
No tak!
Prosím. Prosím.
Prosím vás. Prosím vás.
Ramone, prosím.
- Ok, udělám to. Ale neplačte. - Jo! Miluju tě!
- Neplačte. Tiše. Potichu! - Nebudu plakat! Díky! Díky!
- Ok. - Ok.
Pojďte dál.
Díky moc, Ramone. Děkuju.
- Jo, dobře. - Děkuju.
- Nashle. - Nashle.
Děkuju. Nashle.
Ano. Ano. Dobře.
Ano!
Cože?
- Páni, ty jsi tady? - Co tady děláš?
Tohle je můj pokoj.
- Ne, tohle je pokoj mého přítele. - To máš pravdu.
Přestože mi to moc lichotí, nic v tom není.
- Dobře. - Počkej.
- A sakra! Mám být v tamtom pokoji! - Nemusíš nic předstírat, slečno Wesley.
Vím, proč tu jsi.
Cože?
Vygoogloval jsem tu růžovou penisovou hračku. Je to vibrátor
a je pro osamělý holky.
- O čem to, sakra, mluvíš? Prostě jdu… - Páni! Víš co?
Úplně tě respektuju a podívej, mám úplně zavřený oči.
Prostě ti to dám bez jakýkoliv žaloby.
Pane… Panebože!
- Co se to tu, kurva, děje? - Počkej!
- Medvídečku! Jsi v pořádku? Oční kontakt! - Je mi parádně. Jasně.
- Jaký to je, pracovat v prodeji? - Bože, je to úplně to nejhorší.
Jsme jen na celodenních seminářích o tom, jak prodávat prášky na ztopoření.
Říkají „prášky na ztopoření“?
Technicky vzato, se to jmenuje „Topořan“. Je to značka.
Promiň. Omlouvám se. Proč svět potřebuje víc prášků na ztopoření?
Nemám pravdu?
Nemůžeme prostě vynalézt lék, kterej chlapovi udrží ptáka v kalhotách?
- Dokážete to? - Zkusím to.
Děkuju. A co tohle?
Můžete udělat GPS na hodný ptáky?
Když ho pak strčí do jiný ženský,
tak se zapne ten malej spínač a okamžitě mu usmaží péro.
- Asi porušení lidských práv. - Jo?
- To zní drsně. - To je dost vtipný.
- Díky. - Možná není úplně nejlepší…
když mě chceš sbalit nebo tak, ale…
- To promiň. Myslels, že tě chci sbalit? - To promiň, ale co jinýho tu děláme?
To mě mrzí. Já jen, že máš na sobě ty sandály
a asi tak pět milionů náramků.
- Já říkal, ať si vezmeš jeden. - Nemůžu vybrat jeden. Jsou super.
Měl sis vybrat jeden.
Když jsme si sedli, měl jsem z tebe pocit, že si to chceš rozdat.
Ale vyzařuje z tebe i jakási temnota a smutek,
a to fakt odradí.
Mám pocit, že jsi mě trochu zmátla. Už jsem si vzal Topořan, takže…
se budu… se tu celkem brzo budu muset o to ztopoření postarat.
Vážně? A kterou ruku použiješ?
Tu pokrytou náramky?
No, co budeš dělat ty? Vyprstíš se v tom kostýmu?
- No tak! - Ježíši.
Jo, vyhoním si ho s těma náramkama.
A asi s tím budu muset jít k bazénu,
protože nemám kozy, na který bych se vystříkal.
- Dobrá, já jdu. Řekl jsem si svoje. - Jo.
Čas na honění.
- Bože! - Můj…
- Panebože! - Co?
To je fakt malej talířek.
Větší talíř tu nemají!
Hrozně se za to omlouvám.
Prochází hroznou bitvou o děti…
Technicky se dětí vzdal.
- Poslyš, miluju tě… - Já tebe taky.
Dám tě do kapsy a vemu tě do Clevelandu.
- Prosím. - Najdi mě, jo?
- To udělám. - Ahoj.
- Dobrá. - Našla jsem si kamaráda.
Gratuluju.
Bože můj!
Ne! Do háje!
Zlato, v aférkách z pomsty nejsi moc dobrá, ale byl to kretén.
Děkuju.
Jo, nechci se vyspat jednoduše s kýmkoliv. Ok?
Chci říct, že už… celej rok mi tam nikdo neudělal inspekci.
Páni! Ty jsi neměla sex rok?
A co mám dělat, Kaylie?
Mám se s Davem rozvést?
Nebo mu mám odpustit? Přichází v úvahu vražda?
Ne, navštiv se mnou Ángel de la Paz.
- Ale ne. - Pět minut
- a budeš mít jasno. A já zase dítě. - Počkej, dají ti dítě za pět minut?
Jo. Je to velice rychlý těhotenství.
Hej! Lidi!
- Vysvětlím to na pokoji. Jdeme! Vstávat! - Co se děje?
- Jdeme, vstávejte! Jdem. - Ok.
- Jdem. - Ani hnout!
Přijdeš si do mojí casity a saháš na moje dítě?
- Co jsi zač? Pedofil? - Nejsem pedofil.
To děláš? Bereš děti na druhou metu?
Nechtěla jsem, aby mi sahal na prso. Myslíte, že jsem to chtěla?
Nemám o něj zájem.
Chápu, že je Nolan žádoucí a má skvělou budoucnost.
Vaše dítě mě nepřitahuje. Bez urážky, ale vážně ne.
Mami, ona to neudělala. Cítili jsme lásku.
Sklapni! Jen to zhoršuješ.
Drž se dál, štětko,
nebo tě prasknu jako balónek.
Pojď. Objednáme ti quasedillu. Dej se dohromady!
- Bože! Wesley? - Štětka, to není hezký.
Kde máš oblečení?
Je tam… Na co koukáš?
Hola, hola!
Dobré ráno!
- Páni! Objem. - Někdo není v dovolenkovým rozpoložení.
Někdo, kdo ukazoval 50 hostům holej zadek,
je teď obviněný z pedofilie a Jared mě bude nenávidět, jestli ten e-mail dostane.
Celý ráno děláme průzkum a víme, jak se do Jaredova pokoje dostaneme.
Panebože! Jak?
Quintano bere 2. týdně
hosty na paddleboarding a když tam jde, nechává si na břehu věci. Takže…
Ale! Takže musíme vzít hlavní klíč z oblečení, až bude v oceánu.
BOD PADDLE CABO SURFAŘSKÝ KLUB
Dobrá, Q. Tak to rozbal.
SESTRA: DOBRÉ ZPRÁVY! PUSTÍ MĚ ZA 2 DNY!
- Hola. - Hola.
- Habla anglés? - Paddleboard?
Není to roztomilý? Držíš mi místo.
- Proč tu jsi? Nikdo ti nenabídl místo. - No, ráno mi chyběla moje dodávka.
A tak jsem se nemohl vyškrábat z postele.
A teď tu vidím tebe.
Co tu hledáš? Co chceš? Jak se tě mám zbavit rychleji?
- Jdu na paddleboarding, vlastně s tebou. - Ale já nejdu.
- Připraveni? - To jsme my. Pojď, jdeme.
- Ne. - Jo.
- Ne. - Co tím myslíš?
Zůstanu, půjdou kamarádky. Ty dvě. To ty nejsi.
- Ahoj, na paddleboarding jít nemůžeme. - Ahoj.
- Proč? - Kvůli astmatu mě nepustili.
A já zaškrtla kolonku, že můžu být těhotná. Abych cítila, jaký to je. Promiň.
- Proč jsi to udělal? - Seane! Señoras, chcete nakrémovat tvář?
- Co? - Krém na tvář?
Kolikrát ti to mám říkat? Do obličeje ne. Možná na záda. Uvidíme se všichni ve vodě.
- Je zábavný. - Tady Wesley miluje,
- když jí lidi cákají krém na tvář. - Vtipný.
- Pravda. - To není vtipný.
- Je to trochu vtipný. - Ne, to je dobrý. Ne. Děkuju. Děkuju.
- Sranda. Jen vtipkuje, žertuje. Muy loco. - Dobře. Nashle.
Díky. Nikdo nepůjde do vody.
Ale ne. Vlastně musíme jít. Quintano říkal, že když nepůjde nikdo,
tak nás odveze. Asi ho fakt štve, že jsme zabraly místa.
No tak, Wesley, musíme ukrást Quintanův klíč.
Dobře, prosím, nevykřikuj to, Kaylie.
- Jsem až moc citově zainteresovaná. - Kaylie, jsi…
- Nejsem šťastná. Abyste věděly. - To zvládneš. No.
Bude to dobrý.
- Trávit čas se Seanem? - Žárlím.
- Paráda. - Chtěla jsem.
- Užij si to! - Nemám ho ráda!
- Milujeme tě! - Oceán je dar, krásko!
Nesnáším být mokrá!
Co to je? Tequila?
- Ne, je to jen ledovej čaj. - No, podívejme, kdo se rozhodl připojit.
Jedeme podle plánu? Ježiš!
Střež to jako oko v hlavě. Děkuju.
Dobře, dost bylo lelkování! Jdeme!
Seane, pádluješ moc rychle. Počkej na mě!
Tak už chceš být se Seanem.
- Počkat, myslím, že máme stát. - To myslíš, že si na to stoupnu? Ne.
Jsem unavená, já taky ne.
Nemám ráda cvičení, ale tohle byla zábava. Na zdraví.
- Vlastně se mi tady na tom mole líbí. - Jo.
- Kdo to nastražil? - No, jsou dvě možnosti.
Ramon skočí padákem
z jeho nebeskýho cihlovýho bungalovu.
Tou druhou je tvůj imaginární přítel.
- On to celý nastražil. - On není imaginární.
- Takže je to duch? - Skoro. Za tohle mi budeš hodně spílat.
Poslala jsem Jaredovi hodně ošklivej e-mail,
protože jsem myslela, že mě nechal.
Pár dní se mi neozval a ukázalo se, že mě nenechal,
ale byl v kómatu… tady.
Takže ses mu přijela omluvit nebo tak, nebo…
No, přijela jsem, abych se mu vloupala do pokoje a smazala ten e-mail.
- No, páni! - Hned po tom, co jsem tě potkala…
- Ajéje! - Panebože, delfín.
To není delfín. To je žralok, zlato.
Tohle není žralok!
Bože! Dívej, dívej! Ahoj!
To je úžasný! Podívej, jak je u nás blízko.
- Ne. Podívej, v tomhle jsi sama. - Koukni na něj. Směje se na tebe.
Fakt? Delfíni se usmívají pořád. Je to tvarem obličeje.
Panebože! Panebože!
A do prdele!
- Ale ne! - Objímá mě!
Ne! Můj pes mi objímal nohu. Ale z jinýho důvodu.
- Vezmi můj foťák, chci to postnout! Ahoj! - Nedívej se mu do oka. Milujou to.
Co to mělo být?
- Bylo to objetí, že jo? - Nechceš cigáro?
To byla síla.
Kam jsi zmizel, mrňousi?
- Panebože! - Bože.
- Jsi ok? - Co to jako bylo?
- Myslela jsem, že si hrajeme. - Hrajete? Ne, nehráli jste si.
- Bylo to jeho péro? - Budu k tobě upřímnej… Jo.
Bože, z toho je mi zle!
- Panebože! Wes! - Hej!
- Proč mi to udělal? - Protože jsi moc sexy.
- Hej, jsi v pořádku? - Zlatíčko.
- Díky moc. - To nic. Jdu pro plavčíka.
Dobře. Co se stalo?
- Péro na obličeji! - Co?
Jeho péro na obličeji.
Promiň. Ne, fakt promiň.
To muselo být traumatizující. Promiň. Bylo to skvělý rozptýlení. Protože…
- Máte hlavní klíč? - Jo!
Co je to za smrad?
Změnila jsi názor, co?
Otoč se, náramková děvko.
- To je ta temnota. - Napiš mi.
Musíme si pospíšit. Musíme do Jaredova pokoje,
než Quintano zjistí, že nemá klíč.
- Děvky. - Cože?
Vážně mi není vůbec dobře.
Možná jsi vypila moc mořský vody.
- Jo, asi… - Dobrý, zlatíčko?
Ustupte! Na odtučňovacím táboře jsem se naučil resuscitaci.
- Je to správný? - Uvolňuji dýchací cesty!
- Potřebuje víc vzduchu! - Pomoc! Pomoc!
- Slez ze mě, ty malej zvrhlíku! - Pomoc! Ayuda!
Ty ženy napadly mého syna!
- Co jsem vám říkal? - Měla pusu na jeho puse.
My se milujeme, mami.
Je to moje holka.
Milujeme? Ne. Nemilujeme se!
Kurva, mami! Proč se mi musíš pořád do všeho srát?
Nolane Ryane Phillipe, sklapni!
- Bylo to nadějný. - Zapni to!
- Co vám je? Proč jste to udělala? - Ne!
Chceš si to rozdat? Jeho jsem rodila 46 hodin, rozumíš?
Podstoupila jsem epiziotomii, která měřila 45 centimetrů.
- Chceš pocítit bolest? Ukážu ti… - Můj Bože.
- Nechutný. - Dobře.
Strašně to smrdí.
- Čtyřicet pět? - To je půl metru.
Adiós, señoras. Bylo nám potěšením.
Nemůžu uvěřit, že to říkám,
- ale děti mě nepřitahují. - Od vašeho příjezdu
jste ukázala dítěti nemravné zařízení,
vloupala jste se do pokoje, nahá jste pobíhala po restauraci
a vy… přivedla jste delfína k vyvrcholení.
Ok, nic z toho nebyla má chyba. Neměl byste vinit oběť.
Jestli k nám znovu přijedete, nechám vás zavřít.
A ujišťuji vás, že váš vibrátor k nám vpuštěn nebude.
Dobře.
No tak, lidi. Jsme tu jen jednu noc.
Nabereme energii a vrátíme se tam.
- O čem to mluvíš? - Máme hlavní klíč.
Musíme se vrátit, než změní kód.
- Asi si musíme promluvit. - Ale ne.
- Dobře. - Děkuju. Asi si musíme promluvit.
Energie tohohle místa je trochu děsivá. Jako by nám vesmír vysílal znamení.
Jo. Říká: „Vypadni, kurva.“
Lidi, nedostali jsme se tak daleko, abychom to teď zabalily.
Musíme dostat tu tašku…
a musíme smazat ten e-mail.
Prosím. To přátelé pro sebe dělají. Víte? Vzpomeňte, kolikrát jsem tu byla pro vás.
To citový vydírání je pod tvojí úroveň.
Nemyslím si.
Tohle jíst nechci.
Ten klíč.
- Ne. - Brooke.
- Ne. - Nejsi pán toho klíče, Brooke.
Teď pán klíče jsem a pán klíče říká, že se do toho hotelu vrátit nemůžeš, tečka.
- Brooke, vím, jak ti ho vzít. - Tak se ukaž.
Ne fyzicky, prosím.
- Neviň mě, když se počůrá. Jdu. - Jen…
- Nedělej to. - Nedám.
- Fyzicky ne. - Přestaň!
- Ach, Brooke. - Bude čůrat. Stop! Ne!
- Dej ruce na postel! - Říkala jsem ti, že to udělám.
- Kurva! - Díky za nic, holky.
Budu si tuhle zradu pamatovat, až budu vybírat šaty pro družičky.
Budou odporný…
a hodně drahý.
- Budu v těch šatech vypadat úžasně. - Budeš v nich vypadat jako pytel sraček.
Wesley. Wes!
Všechny jsme se pomátly!
Wesley. Wesley.
Kéž bych nebyla šimravá.
Dávejte pozor na tu prznitelku dětí.
Rozumím.
Zatraceně!
Pořád to nebere. Možná bychom se měly vrátit.
Víš co? Proč jí nenecháme udělat, co chce?
Stejně nás vůbec neposlouchá.
Byl to zvuk motorovky přeřezávající kost?
Dobře. Padáme.
No tak. To zvládneš.
Sakra! Sakra! Pálí!
To pálí! Sakra!
Jak je, Wes? Kam jdeš?
Paní Wesley je zpátky tady v Las Playas.
Ano.
Panebože! No tak.
Kde má svůj e-mail?
JAREDOVA SESTŘIČKA MOBIL
- Ahoj. Haló? - Ahoj, to jsem zase já.
Ahoj. Jak se máš?
Vlastně velmi dobře. Doktoři mě brzy pustí.
No ne!
Jak… Jak brzy?
Zítra, zlato.
Cože?
Můžeš mě vyzvednout z letiště? Možná přiletím pozdě.
Señoro Daryová! Víme, že tam jste!
- Otevřete! - Jako by tam někdo křičel. Jsi v pořádku?
- Rozhodně. Sousedi staví. - Cože? V noci? To je otravný.
Jo. To nevadí. Asi je to už skoro hotové. Ráda bych tě zítra v Los Angeles vyzvedla.
Dobře, napíšu ti podrobnosti letu, až je dostanu.
Señoro Daryová! Vím, že tu jste, señoro Daryová!
Jo… a Wes…
- vezmi si něco, co se snadno svlékne. - Panebože! To je sranda! Musím jít!
Ramone. Ramone.
To zvládneš.
No, do prdele! Přišla si pro mě.
To už je trochu moc.
Radši zdrhej, protože já si pro tebe jdu.
Au! Moje koule! Ramone, rozdrtil jsem si huevitos.
- Ahoj. - Hola.
Jedeme pro kamarádku. Byly jsme tu hosty. Musíme projet.
Q, tohle je šílený.
Vnikla sem a vloupala se do pokoje.
Poslouchejte Seana. Máte…
Co to děláte, lidi? Jsem jen zamilovaná.
- Musíme se dostat dovnitř na… - Podívej…
- Budete v pořádku. - Počkat, Kaylie!
Panebože! Wesley?
- Ne. Já jen… Vole, dej ty svoje… - Ale no tak, pane…
Říkal jsem vám, co se stane, když se vrátíte a je to tady.
- Užijte si mexické vězení. - Kaylie!
Hej! Odpal! To není hezký!
- A kurva! - Prosím… Nechte mě… Je to nedorozumění.
Počkejte, než půjdete… Máte ibuprofen? Para mis zraněnísos…
Señore? Prosím, pane!
Přísahám bohu, že až se dostanu ven, dám to na sociální sítě.
Señore?
- Panebože! Jste tady. Dostanete mě ven? - Jo, proto tu jsme.
To byl plán. Ale víš co? Teď nevím, jsi tu aspoň zavřená.
- Moc vtipný. - To je nechutný.
- Já vím! - To je. Nesahejte na to!
Byla to ta nejdivočejší věc.
- Je tu Sean? - Jo. Přivezl nás.
- Ahoj. - Jak je, Suge Knighte?
Páni! Líbí se mi, jak sis to tu upravila.
No, mám dobrou zprávu. Hotel stahuje všechna obvinění.
Takže, kamarádko, můžeš klidně jít.
- Úplatek? - Taťka se o to postaral.
A aby bylo jasno. „Taťka“ tady nejsem já.
- „Taťka“ je Nolan. - Nolan, Nolan…
- Malej kluk, co se s ním scházíš. - Jo. Ten kluk…
Nemyslel jsem, že je ten malej kluk tvůj typ. Ale…
Ale očividně mu na tobě záleží tak moc, že nemůže svojí lásku vidět v řetězech.
- To nejsem. - Ten malej tě miluje.
Musíš už o něm přestat mluvit.
- Dáme řeč. - Bože.
Víš, jak jsi chtěla, ať ti řekneme, když budeš nerozumná?
Hele, vím, že to bylo šílený.
Nechápu, že jsem se snažila vloupat do Jaredova pokoje,
přitom jsem mu jen měla říct, že nemůže v tomhle stavu letět sám,
počkat, až v letadle usne, vzít mu ta zařízení,
oskenovat mu obličej, abych to odemkla a smazat e-mail.
- Je to tak prostý. - Přestaň, Wes.
Můžeš se rozhlídnout kolem? Jsi v mexický base.
Co mám dělat? Zamyslet se, povznést se?
Zamyslet se. Pochop to!
Tohle musí ten zbytek tvojí příčetnosti zpracovat.
Jo. Jsi ve vztahu, ve kterým pořád lhát a něco předstírat.
Je tohle to, co opravdu chceš?
Fajn. Nepotřebuju vás. Dobře?
Zvládnu to sama. Seane, pomoz mi.
- Můžeme si o tom promluvit? - Wes, víš co? Máme tě rády, ale končíme.
A ty bys měla taky.
Kaylie a já půjdeme a užijeme si naprosto fantastickej den v Mexiku.
Můžeme zajet za Ángel?
Kurva, jo, můžeme jet za Ángel a budeme meditovat, až se z toho posereme.
Já budu těhotná. Ahoj. Promiň.
Kaylie…
vážně?
- Bože! To byl strašnej nápad. - Před dvaceti minutami jsi byla nadšená.
Nevím, co jsem řekla. Naštvala jsem se.
Bože! Přestaneš, prosím, strhávat pozornost na sebe?
To já nedělám. Jen už tu nechci být. Chci, aby autobus zastavil, abychom vystoupily.
- Právě včas. - Počkej, co se to děje?
Lidé se připravují. Blížíme se k Ángel. Můžeš cítit ty vibrace.
Cože? Ne.
Kaylie.
Tohle není skutečný. není to skutečný. Zastav to! Prosím.
No, chápeš ty dvě? Je to šílený. Prostě odjely?
Jo! Já vím, jasný?
Tak sobecký.
Dobře. Tak co na to říkáme?
Co je teda s tím chlápkem? Co ho dělá tak…
že stojí za všechny ty problémy. Víš?
Nevím. Je opakem nezodpovědnýho chlápka z LA.
Má práci. Má dům. Nemá za přátele dýdžeje.
- Aha. Takže sázka na jistotu. - Ne. Ne. Zřejmě ho neopisuju správně.
Je strašně sexy.
Ach, skončila jsi. Sexy a jistota. Dobrý.
O to nejde.
Poprvé, když jsme spolu, s prominutím, píchali…
zapálil svíčky, měl tam okvětní lístky z růží.
Nebyl ani nápaditej.
Romantik, Seane. Přečti si nějakou knížku, nebo se podívej na film.
Svíčky a kytky.
Páni! Zní to jako epizoda z The Bachelorette.
Co ty vůbec víš o romantice?
- Sedm let jsem byl ženatej. - A co se stalo? Měl jsi únikovou cestu?
Ne, zemřela.
Panebože! Moc mě to mrzí.
V pohodě. Dívám se dopředu. Jsou to dva roky. Jsem ok.
Počkej. Takže teď znova začínáš randit. Prosím…
- řekni, že to nebylo první rande. - A taky poslední.
- Ne. - Jo. Je to až moc komplikovaný.
- Ani na to nemysli, ok? Měl jsi pravdu, - Jo.
- Byla jsem tehdy ve špatný náladě. - Ne, ty za to nemůžeš. To já. Víš co? Já…
Chtěl jsem být zpátky. Jasný? Možná jsem na to šel moc rychle.
Nutil jsem se k tomu, co jsem měl rád, a…
přišla jsi ty a bylo to až moc skutečný.
- Tak… - Jo. Přesně.
Jsem až moc bezprostřední a až moc často. I e-mail Jaredovi je až moc opravdovej.
Na takovou bezprostřednost je moc brzo.
Věř mi, Wes. Vždycky je víc pozdě, než si myslíš.
Pojď.
Je mi to vážně moc líto.
Tak, nechceš…
být se mnou dýl? Možná se mnou čekat?
- Neznám tyhle ulice… - Neznáš je?
- Neznám je, ne. - Neznáš tyhle bloky?
Chci říct, že nemusíš, ale… Bylo by to… Ach, vteřinku..
- Haló? - Ahoj, to jsem já.
Ahoj, Jarede.
- To je Jarard? - Mám pro tebe překvapení.
Odvezu tě domů.
- Přestaň. Dnes jedu domů. To nemusíš. - Ne, zlato. Už tu jsem.
- Počkat, cože? - Teď jsem přistála. Jsem na letišti.
To je tak milé. Nemusela jsi…
Nemusela jsi za mnou jezdit do Caba.
- Co? - Je to on?
- Kde? - Tamhle.
Kdo je to?
Panebože! Jared!
- Co? Jsi v pořádku? - Panebože!
Jarede. Jsem šíleně nadšená, že jsem v Mexiku.
Skvělé. Počkej tam, kde jsi. Vezou mě na letiště.
A co tvůj počítač a všechny tvoje věci?
Ne. Manažer v hotelu mi všechny tašky poslal. Je fakt super.
- Musíme se sem vrátit, když mám kontakt. - Zlato, musíš být v klidu.
Dobře? K počítači se ani nepřibližuj.
Ne, ani bych nemohl. Tašky jsou v jiném autě.
Musím ten telefon vrátit.
Přijedu co nejdříve,
ale je tu hromada lidí, které musí nejdříve rozvézt,
- takže to může trvat pár hodin. Ok? Ahoj. - Dobře.
Promiňte, přípravy na cestu s přítelkyní.
Zrovna mě nazval svou přítelkyní. Nazval mě svojí přítelkyni! Slyšel jsi to?
- Nekecej, tohle je pro tebe velká věc! - Jo.
To znamená fakt hodně.
Teď budete muset říct dětem,
jak maminka tatínka stalkovala až do Mexika jako lovec odměn.
Musím se tě zeptat. Prosím, řekni ano. Vezmeš mě za ním na letiště? Prosím!
- Jsem namočenej, takže… abych viděl, jak… - Ano!
Panebože!
To je dobrota. Co v tom čaji je?
Asi je to jenom normální zelenej čaj.
Myslím, že ne. Je v tom koření.
- Fakt dobrý. - No, podívejme…
„Vytrhněte svůj vnitřní trn.“ To zní bolestivě.
Já vím, Brookie. I já myslela, že jsou to žvásty,
pak jsem tu knihu přečetla a promluvila ke mně.
Vážně? A co ti řekla?
Řekla: „Buď stromem. Najdi své kořeny.“
Vážně? To je fascinující.
Dobrá.
Díky. Je to výborné.
Bože! Je tu takový horko, chci umřít.
- Koukni. Koukni, jak velká ta džungle… - Hola, dámy.
Ahoj.
Vítejte v chrámu srdce.
- Pojď. - Odkdy je to holka?
Já neřekla, že je Ángel muž.
Promiň, že jsem předpokládala, že podvodnice, hippie, sociopat není žena.
Vítejte. Jsem Ángel de la Paz.
Ahoj. Já jsem Brooke de Ketel One.
Já jsem Kaylie. Je mi ctí tady být. Děkuji.
Jste tak krásná a úžasná
a jen chci říct namasté.
Bůh žehnej. Šabat šalom! Mazel tov.
Děkuji. Miluji vás.
- Jak vám mohu pomoci? - Vlastně jenom jí.
Já ráda léčitele s titulem MuDr. a přístupem k vicodinu.
Omlouvám se za kamarádku. Snažím se otěhotnět.
- Byla jsi za reprodukčním lékařem? - Ano. Byla jsem u každého v LA
a nezabralo nic.
Promiň. Musí to být velmi bolestivé.
Děkuji.
- Nemůžu pro tebe nic udělat. - Cože?
Ne, jsem v Mexiku. Četla jsem o těch všech ženách, co vás navštívily.
Nemůžu ti pomoci otěhotnět, ale myslím, že budeš skvělá matka.
Zůstaň otevřená a staneš se matkou někoho výjimečného.
Dobře. Víš co? Já to věděla. Celý je to fraška.
- Pojď. Ty to nepotřebuješ. Ty ne. Jdeme. - Ne tak rychle, Ketel One.
Moc ti děkuju za pomoc. Jsi fakt kámoš.
Jsem tu, kdyby sis někdy... potřeboval promluvit o mrtvý ženě. Ženě!
O zesnulý manželce…
která skonala. Jak jí říkáš?
- Rachel. - Rachel.
- Jo, její jméno. - Lepší.
- Moc se omlouvám. - Ne, v pohodě. To je dobrý.
- Musí to být těžký. - Lidi se tomu tématu vyhýbají, víš?
Ale Rachel, jí...
- by se tvoje přímočarost líbila. - Byla s ní sranda?
- To jo. - To jsme dělali úplně nejradši, smáli se.
A jednou z věcí, která mi chybí nejvíc,
je někdo, do koho lehce šťouchneš a řekneš: „Vidíš, co ten blbec dělá?“
Jo! Ten pohled na večírku u večeře.
- Jo. - Když si všimnete
něčeho šílenýho a víte, že o tom budete mluvit po cestě domů.
- To mám nejradši. - Jo, já taky.
- Že jo? - Jo.
- Každopádně jsem tu pro tebe. - Dík, cením si to.
- Vlastně jsem školní poradkyně. - No, nekecej!
Jsem. Proč jsi tak překvapenej?
- Tobě platí za rady? - Jo.
- Páni! - Až si najdu práci.
To je super.
Počkat, proč jede jinam?
Čas se rozhodnout. Pojdeme za Jaredem, nebo za jeho věcma?
Já jsem pro Jareda…
- Seane, jeho věci jsou… Jeď! - Dobře! Klídek.
Vím, že si říkáš, jestli je to moudrý. Odpověď je:
- „Prosím, sklapni.“ - Pokračuj.
Kriste! Nauč se řídit! Zastav!
- Ježíši! - Jsi v pořádku?
Dobrý. Jsme v pořádku.
Jako by mě to zasraný auto zrovna rodilo.
Sakra. Ujíždí nám! Dělej!
Zatlač na to auto!
Má to tak 900 kilo. Jsi blázen?
Ani s ním nehneš.
Seane, pomoz mi to auto otočit. No tak!
- Otočit ho? - Jo, lidi to v krizový situaci dokážou.
- To je ta krize? - Jo, můj milostnej život je v krizí!
- Dělej! Až napočítám do tří. - Dobře.
- Raz… dva…
- Tři. - Tři.
- Kurva! - Kurva!
- Jdi do hajzlu, jeepe! - Klídek.
- Jdi do hajzlu, kozo! Ta koza je děvka! - Ta koza je děvka?
Nevíme, kde jsme… Proč se směješ?
To jako vážně?
- A kde to, sakra, jsme. - Nevím, kde jsme.
- Nějak to vymyslíme. Hej, hej! - Panebože.
Hele, podívej se na mě.
Bude to dobrý.
Co budeme dělat?
Půjdeme pěšky.
Pojď.
Půjdeme pěšky. Mimochodem, ta koza tě pořád sleduje.
Nádech. Výdech.
Pociť hebkost vzduchu, když proudí tvým krevním řečištěm.
Vzduch vyživuje tvou květinku a rozevírá se, rozevírá...
Pociť to rozevírání, Brooke.
Jak si tvé kořeny razí cestu hluboko do země,
uzemňuje tě.
Těch hovadin můžete prostě nechat.
Přestaňte už předstírat. Vím, že si jen hrajete na Goop.
A chovala jste se k mojí sladký a citlivý kamarádce jako kráva.
No, jsem upřímná. Nemyslíš si, že jsi pravdomluvná?
Jo, asi by se to tak dalo říct,
ale já lidem za své magické perly poznání nic neúčtuju.
Tvé srdce je smutné.
Vytrvalý oční kontakt je zvláštní druh mučení.
Ale dala bys hromadu ohnivých... To je fuk.
- Za milion jo. - Jen za jeden?
- Mravence do zadku? To je hodně peněz. - Co? Proboha!
Dobře, tohle bude znít divně,
- hodně divně, ale… - Dobře.
…ale čas strávenej s tebou je nejlepší část výletu.
- Cože? - Jo.
- Zrovna jsme měli autonehodu. - Chápu.
Chápu. Určitě přijdeš s nějakým nesmyslem.
Znamená to, že máš nějaký vrstvy.
- Ne. To je fér. Jo. - Jasně.
Proto si myslím, že bys byla skvělá poradkyně.
Jsi trochu jako dítě. Nemyslím to špatně. Jen říkám, že máš velmi mladou duši, víš?
Víš, co je šílený? Pracovala jsem v korporátních financích.
- Hodně divný. - Jo.
- Hodně divný. - Pro mě ne.
Ale nakonec jsem následovala svoji vášeň a…
ani to moc nefunguje.
- Nevím, co mám dělat. - No tak, Wes,
nakonec najdeš to místo, kde tě dokážou docenit.
Jo, pokud takový vůbec existuje.
Neboj se tak, Wes.
Svět si tě najde sám.
Počkej. Panebože! Je to ta dodávka?
Je v ní Jaredova taška.
On hraje v kapele?
Co se to děje?
To je quinceañera.
Mexická verze sladkých 16, ale je jí 15. Je to ze slova „quince“, což je „15“.
- Chápeš? A „años“, což znamená „let“. - Vím, co je quinceañera, Seane.
- Víš? - Proč je na obřadu quinceañera?
- Má být na letišti. - Nevím, vyskočí z dortu.
Neznám toho chlapa.
Jdeme. Musíme zjistit, co tu ten řidič dělá.
- Zajímalo by mě, jestli tam mají tacos. - To teď fakt není důležitý.
Nejdůležitější, na co dokážu myslet.
Další hromada sraček.
Trochu to přiblížím. Kaylie. Přijela jsem z LA. Moje sny byly dneska zničeny,
takže jsem rozněžnělá.
Zítra ráno budu pořádat u akvaduktu kurz s názvem:
„Nuly nikdy nezvítězí. Můžete klidně žrát sračky celej den
a nikdy to líp chutnat nezačne!“
Polibte si!
Můžete na mě hned přestat zírat. Přestaňte, prosím. Přestaňte se usmívat.
Máš překrásnou duši. Pusť to ze sebe.
- Nevím, co se děje. - Cítíš své pocity, Brooke.
Naše srdce hovoří skrze mou ruku.
Panebože!
Panebože. Promiňte. Promiňte. Moc mě to mrzí, nemůžu…
přestat brečet… Moc jsem toho nenaspala.
To kvůli zničenému manželství.
Ne, viděla jste stopy po mým snubním prstenu.
- To neznamená, že mé manželství skončilo. - Skončilo.
Už to víš, ale nedovolila sis to pocítit.
- Bolest a smutek jsou nepříjemné. - Jo.
Vztek je bezpečnější.
- Ano. - Pozor, krásná Brooke,
ten hněv tě nyní pohání, ale zničí tebe
a zničí i život tvého dítěte.
- Moc ho miluješ, je to tak… - Miluju svýho syna.
Nejprve musíš milovat sebe.
- Své vnitřní dítě. - Musím se milovat.
Milovat malou Brooke. Víš, kde teď je?
- Malá Brooke. Milovat ji. Kde je? - Starat se o ni.
Chce kornout zmrzliny.
Chce běhat venku, v poli sedmikrásek.
A myslím, že malá Brooke, aby ji někdo ojel.
Panebože!
Dobrá zpráva. Mluvil jsem s Carlottou, majitelkou.
O všechno je postaráno.
- Jo? - Zařídila to. Její bratr, ten řidič,
- nás odveze na letiště, až skončí. - Jo!
- Díky. - A za pár hodin
budeš paní Jared Nevím-kurva-jaká.
Sterlingová. Nemůžu se dočkat.
- To nic, seňore. Nepotřebujeme… - Ne, prosím.
- Seane, my tu nejsme hosti. - Mluv za sebe.
Carlotta řekla, ať jíme. Když nejíš, tak ji vlastně urážíš.
- Fajn. - Nemusíš se tak zlobit.
- Dobře. - Dej si.
- Bože! - Dobrý, co?
- Je to fakt dobrý. Co to je? - To jsou cvrčci.
- Cože? - Jo.
- Nahoře. - Proč jsi mě nechal jíst?
- Chapulines? - Bože! Já tě zabiju.
- Páni. Nóbl partnerka na rande. - Jako bys ty byl lepší.
Tak to pardon! Proč mi neukážeš, jak se to dělá, trenére?
- Chceš to ukázat? - Musím se do toho dostat.
- Budu tě trénovat. - Trénovat mě? Ok.
- Wesley Daryová. - Sean Mcguire. Těší mě.
Těší mě, Seane.
- Proč si třeseme rukou tak dlouho? - Nevím. Ty jsi tu trenér.
Co děláš? Uvědomila jsem si, že to ani nevím.
Jo, architekt.
- Architekt? Panebože! To je úžasné. - Jo. Děkuju.
Miluji… budovy.
Já také.
Na čem teď pracuješ?
- Na ničem. - Prostě si dáváš pauzu?
Asi by se to tak dalo říct. Já…
No, po smrti Rachel jsem si vzal volno a prostě jsem se nevrátil.
- Jo. - Od té doby?
Jo, už je to nějaká chvíle.
To mě moc mrzí. Musí to být hrozně těžké.
Jo. Ale víš…
musím se dostat do formy. Aspoň to říkají přátelé.
Bojí se o mě, a proto jsem tady.
Co si myslíš ty?
Já myslím,
Myslím, že dělám, co můžu.
Hele, nechceš si zatancovat? Já netancuji. Asi bych to měla zmínit.
- Dobře. - Ale s tebou bych ráda.
- A je to tady. Je to tu. - Jdeme.
- Proboha! Dobře. - Sem.
Páni! Co to má být?
No tak.
Jo, Seane!
Jak to, že ti to tak jde?
Ty ses vyspala s mojí šamankou.
Panebože! Všechno je mi teď tak jasný.
Opustím Davea.
- K tobě mi nikdy nepasoval. - Cože?
Jo. Nedokázal držet krok, vadilo mu to a chtěl tě stáhnout dolů.
Ale to by člověk, s nímž jsi, dělat neměl.
- Mají tě povzbuzovat. - Proč jsi nic neřekla?
Na to si musíš přijít sama.
Děkuju.
Nemáš zač.
Dnešek mě moc mrzí.
Nevím, co budu dělat. Tohle jsem vždycky chtěla.
Asi to nechceš slyšet, ale jsou i jiný cesty. Adopce trvá věčnost, ale…
Ne, když adoptuješ starší dítě. Pěstounský systém je nedokáže umístit.
Tad o tom mluvil.
- Jo? - Jen nemůžu uvěřit,
jak je to kurevsky frustrující. Proč je to pro všechny ostatní tak snadný?
Štve mě, jak mi tělo nefunguje. Chci to spravit.
A co když to nejde? Nezasloužíš si být šťastná i tak?
Je divný, že se o tom všem bavíme bez Wesley.
Jo, kdyby tu byla Wesley, nemluvily bychom o našich věcech.
- Bože, to je smutný. - Ale pravdivý.
MEZINÁRODNÍ LETIŠTĚ
Jo. Je to zlý.
- Jeho táta je mrtvej. Není to smutný? - Chci si to ujasnit. Tys mu to poslala?
- Jo, poslala. - Záměrně?
- S kamarádkama. Hodně záměrně. Šílený. - Velmi.
- Jo, šílený. - Jo.
- Chceš vědět, co bych dělal já? - Jo.
Ať si to přečte.
- Co? Ne! - Nechal bych ho.
- Nenechám ho. - Jo! Musí znát všechny tvoje stránky.
Nechceš, aby tě jednou popadl amok… Překvapení! Je to venku!
Vím, že si myslíš, že mě moc nezná,
ale jen tak pozná…
- mou esenci. - Pozná tvou esenci?
Super. Super. Co má na tobě ze všeho nejradši?
Spoustu věcí.
Určitě někdy řekl: „Víš, co na tobě miluju? Jsi…
Zmínil se o tom, že...
se mu líbí, že jsem poslední…
normální holka v LA.
Podívej. Hele, Wes. Jsi toho spoustu, ale normální teda určitě ne.
- Normální nejsem. Ne. - Ne.
To je velice trefný.
Pokud by ses zeptala mě, možná bys měla být s někým, kdo to na tobě miluje.
Ani nevím, co na sobě miluju já.
Dobře.
Panebože! Počkat, už jsme tady.
Hele, napiš mi e-mail.
Zavolej, napiš, jak chceš. Chci vědět, jak to dopadne.
- Díky, že jsi byl se mnou. - Jasně. Byla to zábava.
- Moc jsem se s tebou bavila. - Já hodně.
- Že jo? - Dnešek byl fantastickej. Díky.
Já děkuju.
Vzala jsi mě na výlet. Nejsem takovej dobrodruh. To fakt nejsem.
No, já jsem tak trochu maniak, takže…
Já to dokážu ocenit.
Díky.
- Dobře. - Měla bych jít.
Jo.
Dobře.
- Dobře, ahoj. - Jasně, jo.
Jasně, jasně. Hlavně klid.
- Panebože! Jarede! - Ahoj.
- Ahoj! Jsi ok? - Zvládla jsi to. Ahoj. Au!
- Jen sranda. Jsem v pohodě. - Bože! Vyděsil jsi mě! Je v pořádku.
- Ahoj. - Ahoj.
Chyběl jsi mi.
Konečně. Děkuju. Gracias.
Děkuji.
- Odvezu vás k bráně, ok? - Ne, já ho k bráně odvezu.
- Postarejte se o něj. Je slabý. - To ano. Je můj.
Gracias, Pilar. Díky, Pilar.
Přilnula k tobě. Pojedeme do LA, jo? Těšíš se?
- Zpět do civilizace a ke klimatizaci. - Jo. Zpět do civilizace.
A 2 000 e-mailům. Myslíš, že je můj telefon ještě nabitý?
Ne, nemyslím, že je nabitý.
- Ani bys to neměl nést. - Jen trochu… Ne, jsem v pohodě…
- Panebože! - Vezmu to.
- Neměl bys držet notebooky a podobně. - Ahoj, Wes, tady jsi.
- Hele, kdo dorazil na letiště. - Ahoj…
dámy?
Zrovna jsem přiletěla z Los Angeles. Tohle je Jared.
- Ahoj. - Jarede, to jsou mé…
nějaké známé.
Ahoj, Jarede.
- Jared se nedávno dost zranil. - Jo, to není má obvyklá výstroj.
- Jsi v dobrých rukách. - Sladký. Je tak nesobecká.
- Florence Nightingaleová, - Jo.
- Ráda jsem vás viděla. Ok. - Těšilo mě.
- Snad se zase potkáme… - Nechtěj skončit jako já.
- …brzy. Nebo ne. - Ani si je nepamatuj.
Dobrá. Proč si nedáš další Percocet, abys mohl vytuhnout?
Ne, nechci se úplně odrovnat.
Nepředepsali by to, kdyby nebylo bezpečné…
- Dobře, no… - …si vzít, kolik chceš. Tady máš.
Děkuji. Dobrou noc.
Jasný?
Ale, dlouho jsme se neviděli.
- Ahoj. - Ahoj.
- Přeju bezpečnej let. - Tobě také.
No, ty se rozhodně zjeví všude.
- Hele. - Jo?
Hele, koukni tamhle. Ten chlap.
Co to dělá? To je šílený.
- Já nevím. Jen nohy. - „Jen nohy?“ Měli by ho vyvést z letadla.
- Nedělej z toho vědu. - Nechutné.
Dobře? Pšt.
Cože?
Jarede?
POKUD TĚ TO ZAJÍMÁ… MÁM SE SKVĚLE!!!
AŽ NA TO, ŽE JSI MI PŘED PĚTI DNY STRČIL PENSI DO VAGINY
A UŽ SES MI NEOZVAL.
Jarede. Jarede!
Promiň. Jsi vzhůru?
- Já… Co? Ano. - Opravdu se…
Opravdu se obávám… ti to ukázat, ale chci, abys věděl, že...
jsem napsala e-mail…
během těch pěti dnů, kdy ses neozval,
kde jsem… ztratila hlavu…
a prostě ti ten e-mail musím ukázat.
Nevím, jak ses mi dostala do telefonu, ale…
- Prostě jsem ti oskenovala obličej. - To je…
Dobrá.
Už jsi začal?
To teda jo.
- Já vím… - Páni, tohle je zlý.
Já vím. Moc mě to mrzí.
Pokud chceme pokračovat, měl bys znát
mou nejlepší i nejhorší stránku,
což je tenhle e-mail tou nejhorší.
- To o mém tátovi. To je… - Promiň.
Já vím.
Taková jsem byla jen jeden večer
po tom, co jsi zmizel na pět dní a…
- To je bolestivé. - Chci, abychom byli sami sebou.
Víš, jako když si oba necháme narůst knírky.
Naše knírky?
Mám knírek. O tom právě mluvím.
Nevíš to. Ale měl bys to vědět,
že když s tím nic neudělám, může mi taky narůst knír.
O to tady… Jde o to, že je náplast dole
a chci být k tobě upřímná.
Dobré i špatné. Nemusíme předstírat, že jsme dokonalí.
Ty jen předstíráš, že jsi někdo jiný?
- Copak nechceš vědět, jaká jsem opravdu? - Ne!
Já chci tamtu holku.
Tahle holka je… šílená.
Jarede, tohle nedělej. No tak.
- Promiňte. - Počkej.
- Slečno? - Co to děláš?
Je tu další volné sedadlo, na němž by ta cizí žena mohla sedět?
Možná obklopené dalšími lháři?
Ne. Víš co? Zapomeň na to. Já…
No tak, neztrapňuj mě. Já půjdu.
Vážně mě to mrzí, ok? Omlouvám se za všechno.
Kaylie? Brooke?
Kaylie.
Je mi to vážně líto.
Prosím, pozor. Zavazadla z letu 746 mohou být získána u výdejního pásu B.
Zavazadla z letu 746 mohou být získána u výdejního pásu B.
Bude to dobrý, zlatíčko.
- Tahle zasraná cesta. Taková chyba. - Jo, bylo to na prd.
Upřímně řečeno, Jared má směšnou představu o tom,
jaké by ženy měly být. Nejsem žádnej výstavní mazlík.
Musí být tak těžké cítit se nedoceněná.
Cože?
Co to… To je urážka?
- Co to děláš? Jsem… - Wes…
jen se cítíme trochu přehlížený. To je všechno.
Hele, mrzí mě, že jsem byla…
do Jareda tak trochu ponořená.
„Trochu“?
Řekla právě „trochu“?
Wes, byla jsi posedlá až do úrovně slepoty.
- Já vím. - Wesley, já se rozvádím
a Kaylie bude adoptovat dítě.
Cože? Kdy se tohle stalo?
Nebyly jsme spolu šest hodin.
Víc času to nezabralo, protože jsi tam nebyla ty
a nevysávala veškerou energii.
- Měly jsme čas přemýšlet. - To se máte. Vy…
Vyřešily jste ty sračky nadlidsky rychle.
- Mrzí mě, že s vámi nejsem tak semknutá. - Wes, když říkáš takový věci,
tak to zní, že nebereš naše problémy vážně.
Dobře, samozřejmě, že je beru vážně.
- Myslíš, že jsou ty tvoje horší. - Jsou horší.
Selhávám na úplně každý úrovni.
A tím důvodem jsi ty.
Myslíš, že to nevím?
Já to prožívám každej den. Jasný?
Jsem sama. Nemám nikoho.
- Jak to můžeš říct? - Protože je to pravda.
Máš dvě nejlepší kamarádky, co tě mají rády, bezpodmínečně.
Právě jsme letěly do zasranýho Mexika,
aby jsme tvůj svět daly do pořádku.
Jak to, že ti to nestačí?
Protože to prostě nestačí.
- Panebože! - Páni!
Nemůžu.
- Lidi, kde… No tak. - A je to. Potřebujeme pauzu.
- Fajn, promiňte. - Skončily jsme.
Neodcházejte. Jak se mám dostat domů?
Lidi, mám u sebe jen pesy!
TŘICET JEDNA NOVÝCH UPOZORNĚNÍ E-MAIL
ÚŘAD PRÁCE PODPORA BYLA VYČERPÁNA
POZVÁNÍ BYLA JSEM POVÝŠENA
MÁTE PĚT NOVÝCH SHOD
ZAPIŠTĚ SI DO DIÁŘE ERIC A LAUREN SE BEROU!
NOVÁ PRACOVNÍ PŘÍLEŽITOST
ZNAMENITÁ VÍNA DATUM PŘÍŠTÍ DODÁVKY
CÍTÍM SE KVŮLI TOMU VŠEMU HROZNĚ.
RÁDA BYCH SI PROMLUVILA, AŽ SE NA TO BUDEŠ CÍTIT.
Zdravím, Wesley. Doug Evans ze smluvní školy Atwater Village.
Dobrý přítel, Sean Mcguire, mi vás doporučil na pozici poradkyně.
Zavolejte mi, prosím, zpět. Díky.
ŘEKNI SVĚTU, KDO JSI
Byli jsme jen skupina rodičů, kteří nebyli spokojeni s vedením naší školy.
Takže se to teď snažíme dělat sami lépe.
To je super, že zkoušíte něco nového.
Vážně. Procházela jsem osnovy pro sedmou třídu a dostala jsem pár nápadů.
Jen mě napadlo… Pokud tedy nejsem moc troufalá.
Ne. Vůbec ne. Proto jsme vás najali.
Chceme tu mít váš hlas. Těším se na vaše nápady.
- Děkuji. - Ano.
A zdá se, že už máte v kanceláři hosty.
Eden Williamsová.
Poslala příteli fotku nahoře bez a on… ji pak přeposlal celému lakrosovému týmu.
- Ahoj, Eden. - Zdravím.
- Jestli potřebujete… - To zvládnu…
Technologické maléry jsou má doména.
Moc děkuji.
To nic. Jsi v pořádku?
O nic nejde.
Kamarádky jenom žárlí, že mám kluka a ony ne.
Chceš se něco dovědět o lásce? Může být na hovno!
To „hovno“ si nech pro sebe. Jela jsem za týpkem do Mexika.
Zatkli mě, pustili do mě elektriku a už s tím člověkem ani nejsem.
Ale tvoje kamarádky? Ony jsou ty, kdo ti můžou pomoct držet hlavu vzhůru.
Protože tě znají, dávají na tebe pozor. Kluci přicházejí a odcházejí,
ale když máš štěstí, že máš skvělé přátele,
tak bych se jich držela.
A co vy?
Máte takové?
Ahoj, Brooke. Tady je Wes.
Jen jsem…
ti chtěla zavolat a říct ti, že mi moc chybíš. A…
zjistit, jak se máš, jak se s Davem máte.
Nevím, jestli jsi teď někdy byla u Kaylie doma,
ale jsem teď tady v okolí, kdyby sis chtěla promluvit.
Já bych moc ráda. Já…
Ještě zavolám, Brooke.
Kevine, pojď sem, kámo.
Kevine.
Kevine!
Panebože!
Kevine!
Pojď sem.
No tak, kámo. Pomoz mi.
Hej, Kevine, to jsou moje hezký kalhoty.
Kevine. Kevine!
Kaylie…
Bude mít děťátko.
Panebože!
Kevine, ty nacistický hovado!
- Zlato, co je… Wesley? - Co to, krucinál, bylo?
Kevine?
Wesley? Kevine? Nech mě…
- Je hodně násilnej. - Zlatíčko.
Omlouvám se, snažila jsem se ti zachránit… kočku.
Co se děje?
Vím, že se zlobíte. Asi mě tu nechcete, ale jestli můžu něco říct…
Jak jsem se honila za Kevinem,
Říkala jsem si, proč se ta kočka snaží utéct.
Víte, vy jste ti nejlepší rodiče, jaký kdy bude mít.
Vážně, má strašnou osobnost
a vypadá doslova jako Hitler.
A vy ho krmíte
a milujete ho
a staráte se o něj. A pak mi to došlo…
Já jsem Kevin!
Cože? Já…
Mám chyby a jsem komplikovaná
a možná i trochu zlomená, ale milujete mě, aniž byste mě soudily.
Asi jsem prostě měla pocit, že za vámi zaostávám a…
a s chlapem bych byla v pohodě. Ale…
- Chápu. - Chápu to.
K tomu chlapa nepotřebuju.
- A má to co dočinění s váma dvěma. - Jo.
A stejně jako Kevin, mám pocit, že jsem vás brala za samozřejmost.
Jo.
Takže promiňte.
Prosím?
- Co? „Promiňte?“ - Já neslyšela.
Moc mě to mrzí. Já…
Prosím vás o odpuštění.
A vím, že jsem to hodně přehnala. Vy musíte být fakt zmatená, madam.
Pochopte, že Kaylie a Tad se o vaše dítě postarají opravdu dobře.
Hele, Wesley, tohle je Noelle Greyová z Coldwell Banker.
- Nabízíme dům k prodeji. - Jen prodávám dům.
Měla jsem v hlavě úplně jinej scénář.
- Můj… - Ahoj. Jak se máš?
Ahoj.
- Vypadáš skvěle. - Dík. Ty taky.
- Co tady děláš? - Podívala jsem se na tvůj Instagram.
Postnul jsi, kde jsi. Vím, že bych to asi neměla přiznávat,
ale snažím se být upřímná a přiznávat svý výstřednosti.
- Jasně. - Říkala jsem si, že tě zajdu pozdravit.
- Jo, super. - Kde jsou tvoji přátelé?
- Kde jsou moji přátelé? - Panebože!
Není vhodná doba, že?
Jo, víš, tak trochu. Já…
- Ahoj. - A kruci.
- Co to je? Jsme na rychlým rande? - Ne.
Tohle je Wesley.
- Wesley… Jsme staří přátelé. - Jo. Jo.
- A tohle je Ellen, moje… - Rande naslepo.
- Naslepo… - Nahlas to zní divně, co?
- Jo, někdo nás dal dohromady. - Ježiš! To je tak super.
- Jo. - Řekla, že zná fajn chlapa. A já: „Ok,
ve středu nic nemám.“ Takže…
to jde dobře. Moc mluvím. Tohle je divný. Tak…
- Měla by ses posadit. - Ne. Ne, ne.
Měla bych zavolat mámě.
Včera se jí zatopil sklep, tak bych ji měla zkontrolovat.
- Ale ne. - Urči… - Vy seďte. Dlouho jste se neviděli.
Snad to její máma vyřeší.
Poslyš, nezdržím se dlouho.
Dlužím ti velkej dík.
Doporučil jsi mě na tu práci v Atwateru. Je to tak?
- Je to tak. - Děkuju. Mám to.
Já vím. Já vím. Hele, o nic nejde. Lidi za mnou pořád chodí
a žádají mě o doporučení na školní poradce.
- Jo, fakt? - Na poradce, drogový dealery. Ty dva.
- Dík, za doporučení na to první. - Jo.
- Pokusím se nenechat vyhodit. - Když jo, můžeš být dealer.
- Jupí! - Jo. Máš na výběr, děvče.
- Páni! Tak ráda tě vidím. - Jo, já tebe taky. No…
Chci ti něco říct a vím, že je to divný, protože máš teď rande, ale...
Mám tě ráda.
Vím, že jsem byla Jaredem posedlá, ale není pro mě.
A s tebou se cítím sama sebou.
Co kdybychom…
Co kdybychom to zkusili?
Taky tě mám rád. Já…
Ale?
Wes, asi ještě nejsem připravenej.
Ty jsi teď vyloženě na rande.
Tohle je bezvýznamný.
To, co jsme měli v Mexiku, bylo skutečný.
Byla jsi víc než jenom rande.
Zasloužíš si někoho, kdo ti úplně vyrazí dech.
Můžu takovej zase být? Chtěl bych říct, že jo, ale upřímně…
Já prostě nevím.
Dobře. Promiň, že jsem rušila.
- Díky, Seane. - Wes.
Ahoj.
Tak…
sklep je v pořádku, ale můj bratr je nezvěstný.
Promiň. Cože?
Jako, na rande.
Wes.
Podívej…
Neměl jsem nikoho potkat tak rychle. Chápeš? Jen jsem… testoval vody.
Panebože! Nemusíš to říkat.
Já… Upřímně, je to v pohodě. Jsem v pohodě.
O to právě jde, Wes. Mně nestačí být jenom v pohodě.
Chci něco víc. Chci být...
bourat u cesty,
křičet na pitomou kozu...
s tebou.
Chci se dívat, jak tančíš. Víš? Jako bys měla nervovou poruchu.
Wes, ty jsi nevyrovnaná…
a komplikovaná…
a úplně dokonale ty. A tak jsem se necítil už dlouho,
- a nechci, aby to skončilo. - Já taky ne, Seane.
Wesley Daryová…
vezmeš si mě?
- Cože? - Cože?
Ne, nechci si tě vzít, ale chci s tebou chodit.
Proč myslíš, že tu jsem? Myslím na tebe od…
Do hajzlu!
Ahoj. Jo, ne, to rande naslepo se nevyvíjí dobře.
Protože se na ulici líbá s jinou holkou.
Vážně. Proč se mi tohle pořád děje?
Překlad titulků: Štrunc