‫בואי. בואי הנה.‬
‫אני אגן עלייך.‬
‫ניאגאק!‬
‫אימא!‬
‫חלמת.‬
‫על מה חלמת?‬
‫יום החתונה שלנו.‬
‫זה מסביר את הצרחות.‬
‫בואו לאולם הספורט.‬
‫למה?‬
‫אל תפתחו ציפיות.‬
‫הם ישלחו אתכם אל מותכם שם,‬
‫כמו שהמנוולים עושים תמיד.‬
‫מה עם הילדה?‬
‫היא מתה בשנה שעברה.‬
‫מזל טוב.‬
‫תשתחררו ממעצר, היום, אם יתמזל מזלכם.‬
‫היום?‬
‫מדובר בשחרור בערבות, מר וגברת מז'ור.‬
‫אתם משתחררים בערבות כמבקשי מקלט.‬
‫לא כאזרחים, עדיין לא.‬
‫שניכם מבינים?‬
‫עד אז, תהיו כפופים לתנאים מסוימים.‬
‫אם תפרו אותם, אפילו פעם אחת,‬
‫תוחזרו למעצר.‬
‫התיק שלכם עלול להיפסל ויחזירו אתכם.‬
‫אתם מבינים?‬
‫בסיידר. טוב, תנאים.‬
‫תעברו ביקורת‬ ‫ותתייצבו אצלנו מדי שבוע בשבוע.‬
‫אסור לכם לפספס אף התייצבות.‬
‫תגידו "כן" אם אתם מבינים, בבקשה.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫תקבלו תמיכה כספית שבועית בסך 74 ליש"ט.‬
‫אין לכם רשות לעבוד או להשלים הכנסה‬
‫בשום דרך שהיא.‬
‫תגידו "כן" אם אתם מבינים.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫תנאי אחרון.‬
‫אתם תישלחו לבית על פי בחירתנו.‬
‫עליכם לגור בכתובת הזאת.‬
‫אסור לכם לעבור מהכתובת הזאת.‬
‫זה הבית שלכם כעת.‬
‫"כן" אם אתם מבינים.‬
‫אנחנו אנשים טובים.‬
‫"כן" אם אתם מבינים.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫בין אם אתם אנשים טובים או לא,‬ ‫לא אותי צריך לשכנע.‬
‫לאן נוסעים?‬
‫בסדר.‬
‫אתם מדברים אנגלית?‬
‫כן.‬
‫טוב.‬
‫זה בשבילכם.‬
‫הגענו.‬
‫אין כמו בבית. מדהים, נכון?‬
‫זה ארמון.‬
‫לרוב הבית קטן במחצית,‬
‫עם כפליים כמות האנשים בפנים,‬ ‫ אבל כולו לרשותכם.‬
‫כולו לרשותכם.‬
‫למה דווקא אנחנו?‬
‫בטח זכיתם בפרס הגדול.‬
‫לעזאזל.‬
‫טוב, כמה חוקי יסוד.‬
‫בלי נרות, בלי עישון,‬
‫בלי חיות.‬
‫נתקן את זה. בלי חיות מחמד,‬ ‫בלי אורחים, בלי חברים, בלי מסיבות.‬
‫בלי משחקי כדור, בלי משחקים, בלי כדורים.‬
‫קנו ברגים לדלת שלכם. יש חנות מעבר לפינה.‬
‫תגידו שלום לשכנים וכל זה...‬
‫כן, תהיו בסדר.‬
‫לא הספקתי לדבר עם המנקים, אבל...‬
‫תנגבו הכול.‬
‫יש רופא בהמשך הרחוב.‬
‫אשרטט לכם מפה.‬
‫- פיצה אפויה טרייה -‬
‫שהריח לא ידאיג אתכם.‬
‫תפתחו חלון והמקום יתאוורר.‬
‫העיקר שהוא שלכם.‬
‫התחלה חדשה מתחילה בצעד אחד, לא?‬
‫חתימה מלאת ביטחון.‬
‫אני עובד בבנק.‬
‫אני עבדתי בבנק.‬
‫ריאל...‬
‫כן.‬ ‫-כל הבית הזה עומד לרשותנו?‬
‫כן.‬
‫כולו.‬
‫ביתכם.‬
‫גדול יותר מביתי.‬
‫נראה לי ששניכם תהיו בסדר.‬
‫אם תסתדרו עם אנשים, תשתלבו.‬
‫לא נחזור.‬
‫כל הכבוד.‬
‫תקלו על אנשים.‬
‫תהיו מהטובים.‬
‫פה זה יהיה חדש.‬
‫נולדנו מחדש.‬
‫הלו?‬
‫מדינה מוזרה.‬
‫תראה.‬
‫זו המלכה.‬
‫איפה צ'רלס?‬
‫איפה אנחנו?‬
‫ברחוב הראשי, חבר.‬
‫בלונדון?‬
‫למה לא?‬
‫אתה אחד הפליטים ההם?‬
‫יש לי משהו בשבילך.‬
‫זה חיל הפרשים שחוזר הביתה ‬ ‫לסטוק סיטי. קראוץ'...‬
‫קדימה, כן!‬
‫"הוא גדול, הוא אדום‬
‫כפות רגליו מגיעות עד הלום‬
‫פיטר קראוץ'‬
‫הוא גדול, הוא אדום‬
‫כפות רגליו מגיעות עד הלום‬
‫פיטר קראוץ'‬
‫פיטר קראוץ'"‬
‫שרת שירים על פיטר קראוץ' הזה?‬
‫גברים בוגרים.‬
‫סתם שיר מצחיק.‬
‫אני חושבת שזה השיר הנורא ביותר ששמעתי.‬
‫אולי אצא מחר.‬
‫נפלא.‬
‫אימא?‬
‫בול?‬
‫- טויוטה -‬
‫"רחוב צ'רץ'".‬
‫שלום.‬
‫הלו? היי. הלו?‬
‫מה לעזאזל אתה עושה, אחי?‬
‫דבר עם דודה שלך, אדוני.‬
‫גבר, דודה שלך. פטפט איתה, אחי.‬ ‫-היא לא דודה שלי.‬
‫אתם יכולים לעזור לי?‬
‫את בסדר?‬ ‫-לעזור?‬
‫איפה רחוב צ'רץ'?‬
‫סליחה?‬ ‫-סלחי לי?‬
‫רחוב צ'רץ'?‬
‫רחוב טאץ'?‬
‫צ'רץ'...‬
‫רחוב טאץ'?‬
‫רחוב צ'רץ', יקירתי, כן?‬
‫אבל בכל מקרה, זה הצד הזה, אני חושב, משמאל.‬
‫אחי, על מה אתה מדבר?‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫לכי שמאלה פה, עד הסוף.‬
‫זה ממש בצד ימין.‬
‫אתה משוגע? לא, זה ממש שם, סמוך לבנק.‬
‫אתה טועה.‬ ‫-יודע איפה הבנק?‬
‫לא, הוא צודק. ‬ ‫-באמת?‬
‫לא, הוא צודק. טעות שלי. לא, זה נכון.‬
‫לכי לשם. כן, זה ליד הבנק, כן.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-באמת, במאה אחוזים.‬
‫אפפא-מה?‬
‫תחזרי לאפריקה המזדיינת.‬
‫תחזרי לאפריקה. ‬ ‫מדברים פה רק אנגלית, יקירתי.‬
‫השרשרת שלך יפה.‬
‫היא הייתה של ניאגאק.‬
‫זאת הבת שלך?‬
‫עם שלי לא קל.‬
‫כבר רשמת אותה? כדאי שנבדוק גם אותה.‬
‫תקין לגמרי.‬
‫אלה יפות.‬
‫יש לי אותן עוד מהילדות.‬
‫את אלה עשיתי לעצמי בסכין.‬
‫כשמצאתי את משפחתי, אחרי שנשחטה.‬
‫במקום שממנו באתי, יש שני שבטים.‬
‫הם הורגים זה את זה.‬
‫אתה מסמן את עצמך בהתאם לשייכותך לשבט.‬
‫סימנתי את שניהם.‬
‫שרדתי בזכות זה שלא הייתי שייכת לשום מקום.‬
‫איבדנו אותה.‬
‫כשחצינו את הים.‬
‫מהרי!‬
‫אני חושבת שמישהי גרה שם.‬
‫בואי.‬
‫אני מצטער. איבדתי את תחושת הזמן.‬
‫יצאת מהבית?‬
‫נפלא.‬
‫אבל אולי בפעם הבאה נשתמש בשולחן.‬
‫אני טועמת רק מתכת.‬
‫את תתרגלי לזה.‬
‫אנחנו נשגשג.‬
‫ראיתי כאן עבודות.‬
‫נותנים לך פה הזדמנות.‬
‫נוכל להקים משפחה.‬
‫אני חסר מנוחה.‬
‫אמי נהגה לספר לי סיפור.‬
‫בכפר שלנו היה פעם אדם מכובד, אבל עני,‬
‫שרצה בית משלו.‬
‫הוא רצה את זה כל כך,‬ ‫שהוא התחיל לגנוב מאחרים.‬
‫יום אחד...‬
‫הוא גנב מזקן שגר ליד הנהר.‬
‫הוא לא ידע שהאיש הזה היה אפת'.‬
‫מכשף לילה.‬
‫אז הגנב לא ידע שכשיבנה את ביתו,‬
‫גם האפת' יגור שם.‬
‫אז עד מהרה,‬
‫הקירות לחשו את כישופי האפת'.‬
‫מבין הצללים...‬
‫המתים היו באים.‬
‫האפת' לא התכוון להפסיק...‬
‫עד שיאכל את האדם כולו.‬
‫אפת' קם מהאוקיינוס.‬
‫הוא עקב אחרינו לכאן.‬
‫הוא דיבר אליי.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫זה איננו מקומנו.‬
‫אם נעזוב ‬
‫ונשלם את חובנו...‬
‫הוא יוביל אותנו חזרה אליה.‬
‫אל ניאגאק.‬
‫היא איננה.‬
‫אהובתי, היא איננה. הים לקח אותה.‬
‫אתה לא מקשיב.‬
‫אנחנו שרדנו.‬
‫אם פספסנו משהו...‬ ‫-אנגלית!‬
‫אני אדבר בשפת אמי.‬ ‫-תקשיבי לעצמך.‬
‫היא חיה!‬ ‫-היא מתה!‬
‫התאבלנו מספיק.‬
‫אין שום מכשף.‬
‫הרגעתי את עצמי שזה חלום.‬
‫שאולי אני... מוצפת,‬
‫מדמיינת דברים שאינם קיימים.‬
‫אבל עכשיו הסתכלתי לך בעיניים.‬
‫אתה שקרן.‬
‫ריאל?‬
‫אימא.‬
‫-ניא?‬
‫אימא.‬
‫ראית אותו.‬
‫בול.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫חייבים להשמיד הכול.‬
‫זה מקולל.‬
‫כל מה שהבאנו מקולל.‬ ‫-בול, מה אתה עושה?‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫עזוב את זה! תפסיק! לא, זה של אבי.‬
‫סימנו אותנו.‬
‫מה זאת אומרת "סימנו"? מה ראית?‬
‫בול?‬
‫למה? לא!‬
‫אל תשאיר אותי חסרת כול.‬
‫לא.‬
‫הוא לא רוצה לעזוב אותך.‬
‫אולי אם תדבר איתו...‬
‫אולי אתה חושב שאנחנו משתגעים.‬
‫אני חושב שלא בריא לך להיות לבד כל הזמן.‬
‫שקועה במחשבות שלך.‬
‫מחר נמצא לך משהו לעשות.‬
‫משהו בקהילה.‬
‫תתיידדי... תהיי אדם טוב.‬
‫אנחנו לא כמוהם.‬ ‫-נוכל להיות.‬
‫אתה לא תוהה מה הוא אומר לי?‬
‫את צודקת.‬
‫אולי באמת השתגעת.‬
‫להפחיד את עצמך עם דברים דמיוניים בחושך.‬
‫אחרי כל מה שסבלנו,‬
‫אחרי מה שראינו,‬
‫מה שבני אדם יכולים לעשות,‬ ‫אתה חושב שאני פוחדת מרעשים בלילה?‬
‫אתה חושב שאני יכולה לפחד מרוחות רפאים?‬
‫הוא אומר שאוכל להחזיר אותה.‬
‫והוא אומר שממך אני צריכה לפחד.‬
‫זה הבית שלנו.‬
‫תעזור לי.‬
‫קר לי.‬
‫תעזור לי.‬
‫אני לא יכול לנשום. תעזור לי.‬
‫אני לא רואה.‬
‫אימא?‬
‫אימא.‬
‫ניאגאק?‬
‫זה הבית שלי.‬
‫זה הבית שלי!‬
‫החוצה!‬
‫זה הבית שלי!‬
‫הבית שלי!‬
‫אדם... אתה מוכן להביא לו מיץ?‬
‫אז, בול, מה העניין?‬
‫הבית.‬
‫יש לך בעיות בנכס?‬
‫אתה רוצה עבור דירה?‬
‫אה. בסדר.‬
‫כן?‬
‫בטח, כן, אנחנו יכולים לבדוק את זה בשבילך.‬
‫אבל תספר לי למה.‬
‫כלומר, אתה יכול לספר לי על אחת הבעיות?‬
‫יש שרצים.‬
‫עכברושים וחרקים.‬
‫חלינו בגללם.‬
‫ריאל חולה מאוד.‬
‫היא פנתה לרופא?‬
‫כן.‬ ‫-יופי.‬
‫הוא אומר…‬
‫"צאו מהבית".‬
‫חייבים לעבור.‬
‫לאן?‬
‫הבית שלו גדול משלי.‬
‫גדול יותר גם משלי.‬
‫תראה, חבר, זה...‬
‫זה יעורר הרבה שאלות...‬
‫בול.‬
‫אני...‬
‫הם ישאלו למה אתם לא מסתגלים.‬
‫מסתגלים?‬ ‫-מסתגלים.‬
‫אנחנו כן מסתגלים.‬
‫גם אני עבדתי בבנק, תאמין או לא,‬
‫לפני שהעבירו את כל התפקידים...‬
‫לחו"ל.‬
‫העניין הוא שרבים מאיתנו מגיעים‬ ‫למקומות שחשבנו שלא נגיע אליהם.‬
‫אבל אני חושב,‬
‫אני חושב שהחיים מנסים להראות לך‬ ‫איזה מין אדם אתה.‬
‫אתה מבין אותי?‬
‫אני מנסה להבין איזה אדם אתה, בול.‬
‫אני רק צריך בית חדש.‬
‫ונשיג לך בית חדש.‬
‫מיד לאחר החקירה.‬
‫חקירה?‬ ‫-כן.‬
‫תביט בעצמך. אתה נראה זוועה.‬
‫אתה לא נראה בריא, אלא חולה.‬
‫הריח שלך לא טוב, אלא רע.‬
‫אתה לא מדבר בהיגיון. חובה לדווח על כך.‬
‫ואז… ‬
‫אנשים, לא אני,‬
‫אבל אנשים ישאלו למה ‬ ‫הוא נושך את היד שמאכילה אותו.‬
‫כל מקום אחר.‬
‫יש עכברושים בכולם.‬ ‫-בכל מקום אחר.‬
‫בסדר. אז זה לא העניין.‬
‫יש משהו... פסול מאוד‬
‫ב...‬ ‫-מה?‬
‫מה העניין? תגיד.‬
‫זה לא כזה נורא, אתה צוחק.‬
‫אם אתה רוצה שאעורר מהומה, כך אעשה.‬
‫כן.‬ ‫-אם אתה רוצה, כך אעשה.‬
‫כן.‬
‫בול.‬
‫חכה.‬
‫אימא.‬
‫למה לא לעזוב וזהו?‬
‫מה?‬
‫למה לא לעזוב וזהו?‬
‫אנו גרים כאן עכשיו.‬
‫בכל מקרה הם יסלקו אתכם מפה.‬
‫אני מנסה לעזור לך.‬
‫אני נותנת לזה שבוע.‬
‫אלה בטח עכברושים גדולים.‬
‫אתה אומר לי שעכברושים...‬
‫עשו את זה?‬
‫בחייך, בנאדם.‬
‫עכשיו אני חייב לדווח על זה.‬
‫בבקשה.‬
‫אני חייב. אאלץ לצלם.‬
‫לא, בבקשה. לא.‬
‫לא!‬
‫תן לי לתקן את זה.‬
‫לא נחזור.‬
‫בבקשה.‬
‫אנחנו מהטובים. זוכר?‬
‫לא נחזור.‬
‫כן. בסדר, מר מז'ור,‬
‫הפעם ניתן לך אזהרה בלבד.‬
‫רק רגע.‬ ‫-תן לי לטפל בזה.‬
‫סיפרת להם על המכשף?‬
‫לא סיפרת להם.‬
‫יש בבית הזה יצור חייתי גדול.‬
‫הוא עקב אחרינו לכאן.‬
‫בעלי רדף אחריו כל הלילה עם פטיש.‬
‫הוא יודע קסמים חזקים,‬
‫הוא ממלא את הבית הזה ברוחות.‬
‫הוא מייסר את בעלי עם ביקורים ממנה.‬
‫ניאגאק.‬
‫אבל בעלי הוא אדם עקשן מאוד.‬
‫הוא עדיין מאמין שיוכל להתכחש לזה.‬
‫תכלול את זה בדוח שלך. ‬
‫חייבים לדווח עליהם.‬
‫שייפרדו מאנגליה לשלום.‬
‫אחי, היא לבשה סדינים.‬
‫זה מה שהם רוצים.‬
‫הם אוהבים לראות שאנחנו משתגעים.‬
‫זה גורם להם להרגיש כמו גברים גדולים.‬
‫הם לא רוצים שיזכירו להם שהם אלה שחלשים.‬
‫כמה שהם עלובים,‬
‫ועצלנים,‬
‫ומשועממים.‬
‫ריאל.‬
‫אני מצטערת.‬
‫סליחה.‬
‫ריאל.‬
‫ואתה...‬
‫אתה עדיין מעריץ אותם.‬
‫אתה מתחנן בפניהם.‬
‫ואז אתה מודה להם‬ ‫על השאריות התפלות שהם זורקים לנו.‬
‫אתה זולל אותן.‬
‫שיחזירו אותנו.‬
‫אבל זה הבית שלנו.‬
‫אנחנו חוזרים.‬
‫אני עוזבת.‬
‫איתך או בלעדיך.‬
‫כמה מהר שכחת ‬ ‫כל מה שעברנו כדי להגיע לכאן.‬
‫כמה מהר אתה שכחת את בתנו.‬
‫את חולה.‬
‫זה הבית שלנו.‬
‫את לא הולכת לשום מקום.‬
‫הפעם, תדבר איתי.‬
‫איפה אתה?‬
‫גנב.‬
‫גלה את עצמך.‬
‫חייך אינם שלך.‬
‫גנבת אותם.‬
‫תשלם את חובך.‬
‫אתה חיה.‬
‫אתה החיה.‬
‫ואני השוחט.‬
‫לאן שלא תלך, אעקוב אחיך.‬
‫אתה שלי כעת.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫החיים שלך בתמורה לניאגאק.‬
‫מה?‬
‫קח את הסכין הזה ופתח את בשרך.‬
‫גופך בתמורה לגופה.‬
‫למה שלא תהרוג אותי בעצמך?‬
‫אתה לא יכול לגעת בי.‬
‫אתה לא יכול לגעת בי או לפגוע בי.‬
‫אתה סתם שק של תעלולים.‬
‫תרגיש בבית. תמונות לא יכולות לפגוע בי.‬
‫למה אתה לא ישן?‬
‫לא.‬
‫לא, תפסיק!‬
‫לא, תפסיק.‬
‫תפסיק!‬
‫תמונות לא יכולות לפגוע בי.‬
‫ריאל!‬
‫לא.‬
‫רד ממני.‬ ‫-חזרי.‬
‫אל תיגע בי!‬
‫תישארי בבית!‬ ‫-רד ממני!‬
‫ריאל!‬
‫ריאל?‬
‫אני יודעת מה אתן.‬
‫זה רק חלום.‬
‫איפה היא?‬
‫מי?‬
‫בתי.‬
‫מי?‬
‫ריאל?‬
‫ריאל!‬
‫ריאל.‬
‫היי. בואי.‬
‫בואי. הכול בסדר.‬
‫אני כאן.‬
‫ריאל?‬
‫ריאל.‬
‫תסתכלי עליי. תסתכלי. עליי.‬
‫חייבים ללכת עכשיו.‬
‫עכשיו. חייבים ללכת. בואי.‬
‫ריאל.‬
‫בבקשה. ריאל. בבקשה. ריאל.‬
‫בואי.‬
‫ריאל, בואי.‬
‫בואי.‬
‫מהרי.‬
‫זוזו! בבקשה!‬
‫מספיק.‬
‫מקום לעוד שניים?‬ ‫-יותר מדי.‬
‫עוד שניים!‬
‫בבקשה!‬ ‫-ילדים בלבד!‬
‫בואו. מספיק.‬
‫לא.‬ ‫-יש מקום!‬
‫רד!‬ ‫-לא! רגע!‬
‫בבקשה!‬ ‫-אימא.‬
‫מספיק. יש רבים מדי.‬
‫הכול מלא.‬
‫בבקשה. רגע!‬ ‫-אימא.‬
‫אני מצטערת.‬
‫חייבים לזוז.‬
‫רק ילדים. אתה לא ילד.‬ ‫ -רגע!‬
‫חייבים לזוז!‬
‫לא!‬ ‫-היא ילדה!‬
‫בבקשה!‬ ‫-אני מצטערת.‬
‫סליחה. תודה.‬
‫ניאנגה!‬
‫אימא!‬
‫ניאנגה!‬ ‫-אימא!‬
‫אימא!‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אין לך בת.‬
‫אני אגן עלייך.‬
‫היא...?‬
‫היא מתה?‬
‫לא, עזוב אותי!‬
‫בול! ניאגאק!‬
‫אני יכול להחזיר אותה.‬
‫חתכי את בשרו.‬
‫תני לי את הגוף שלו‬
‫ואני אתן לך את מבוקשך.‬
‫אימא.‬
‫הו, מה...‬
‫זה מה שהוא רוצה.‬
‫עכשיו הוא יבוא לקחת אותי.‬
‫תני לי להציל אותה.‬
‫הייתי צריך להתאמץ יותר.‬
‫הייתי צריך להציל אותה.‬
‫אני רואה גם אותם.‬
‫מה אתה רואה?‬
‫אני רואה אותה.‬
‫את כולם.‬
‫מהסירה, מהבית.‬
‫ולמה זה הופך אותנו?‬
‫הוא בא.‬
‫הוא בא. את חייבת ללכת.‬
‫לכי.‬
‫אתה שלי.‬
‫אני חייבת להיפרד לשלום עכשיו.‬
‫אני הולכת הביתה.‬
‫שלום, ריאל. סליחה על ההפרעה.‬
‫אנחנו עובדים עם מארק. אפשר להיכנס?‬
‫תיכנסו.‬
‫נראה ששלומכם טוב.‬
‫עדיין יש מכשף?‬
‫ריאל הרגה אותו.‬
‫אני חושבת שאצבע את החדר הזה באדום.‬
‫את משוגעת לגמרי?‬
‫מה עם העכברושים?‬
‫אולי הייתי קצת דרמטי.‬
‫אתם עדיין רואה אותה?‬
‫את ניאגאק?‬
‫הרוחות שלך עוקבות אחריך.‬
‫הן לא עוזבות.‬
‫הן גרות איתך.‬
‫רק כשהכנסתי אותן,‬ ‫התחלתי להתמודד עם עצמי.‬
‫זה הבית שלנו.‬
‫אנחנו מאושרים כאן.‬
‫אסור לעשות על האש.‬
‫ואסור לעשות את זה לקירות.‬
‫בסדר.‬
‫זה הכול?‬
‫בסדר.‬
‫תודה, מר וגברת מז'ור.‬
‫- NETFLIX מציגה -‬