Jag ska skydda dig.
Nyagak!
Mamma!
Du drömde.
Vad drömde du om?
Vårt bröllop.
Det förklarar skriken.
Ni ska till gympasalen.
Varför?
Hoppas inte på för mycket.
De kommer att skicka er i döden...
...som de jävlarna alltid gör.
Och barnet?
De förlorade henne i fjol.
Gratulerar.
Ni kommer att släppas ur förvar, i dag om ni har tur.
I dag?
Det är mot borgen, mr och mrs Majur.
Ni släpps mot borgen som asylsökande, inte som medborgare. Inte än.
Förstår ni det?
Till dess måste ni hörsamma vissa villkor.
Om ni bryter mot dem, om så bara en gång, hamnar ni i förvar igen.
Då kan ert ärende ogiltigförklaras och ni skickas tillbaka. Förstår ni det?
Okej. Villkoren:
Ni måste höra av er till oss varje vecka. Ni får inte missa en enda gång.
Säg ja om ni förstår.
-Ja. -Ja.
Ni får ekonomiskt stöd på totalt 74 pund i veckan.
Ni får inte arbeta eller dryga ut inkomsten på andra sätt.
Säg ja om ni förstår.
-Ja. -Ja.
Sista villkoret: Vi bestämmer var ni ska bo.
Ni måste bo på den adressen. Ni får inte flytta från den adressen.
Det blir ert hem nu.
Säg ja om ni förstår.
-Vi är goda människor. -Säg ja om ni förstår.
-Ja. -Ja.
Vare sig ni är goda eller ej, är det inte mig ni måste övertyga.
Vart ska vi?
Okej...
-Talar ni engelska? -Ja.
Okej.
Till er.
Då så.
Hem, ljuva hem. Fantastiskt, va?
Det är ett palats.
Det brukar vara hälften så stort för dubbelt så många, men...
Hela alltet är ert.
Ni har det för er själva.
Varför är vi speciella?
Ni har vunnit storvinsten.
Fan.
Okej, lite regler: inga ljus, ingen rökning, inga djur.
Det fixar vi. Inga husdjur, gäster, vänner, fester.
Inga bollspel, spel eller bollar.
Köp skruvar till dörren i butiken runt hörnet.
Hälsa på grannarna och så...
Ja, ni klarar er fint.
Vi hann inte kalla in städarna, så ni får torka rent lite.
Läkare finns i närheten.
Jag ritar en karta.
Lukten är ingen fara.
Öppna ett fönster och vädra bara.
Huvudsaken är att det tillhör er. En ny start börjar med ett enda steg.
En självsäker signatur.
Jag jobbar på bank.
Jag jobbade på bank.
Rial.
-Ja? -Är hela huset bara för oss?
Ja.
Alltihop.
Hem.
Större än mitt hus.
Ni kommer att klara er fint, om ni sköter er och försöker passa in.
-Vi åker inte tillbaka. -Så ska det låta.
Gör det lätt för folk.
Var de skötsamma.
Det blir nytt här.
Vi föds på nytt.
Föds på nytt.
Hallå?
Konstigt land.
Titta.
Det är drottningen.
Var är Charles?
-Var är vi? -På High Street.
I London?
Varför inte?
Är du en av flyktingarna?
Jag har nåt åt dig.
Han är stor och röd Hans fötter sticker ut ur bädden
Peter Crouch
Han är stor och röd Hans fötter sticker ut ur bädden
Peter Crouch
Sjöng ni om en Peter Crouch?
Vuxna män...
Det är en kul låt.
Det är nog den sämsta jag nånsin har hört.
Jag kanske går ut i morgon.
Underbart.
Mamma?
Bol?
Hallå?
Hörru. Hallå?
Vad fan gör du?
Snacka med din tant.
-Snacka med henne. -Hon är inte min tant.
Kan ni hjälpa mig?
-Allt bra? -Kan du det?
Var ligger Church Street?
-Ursäkta? -Ursäkta?
-Church Street. -Touch Street?
-Church... -Touch Street?
Church Street, gumman.
Men den ligger på den sidan, till vänster.
-Vad snackar du om? -Vadå?
Ta vänster och gå ända ner. Den ligger på höger sida.
Är du galen? Nej, den ligger där nere vid banken.
-Du ändrade dig. -Vet du banken?
-Nej, han har rätt. -Har han?
Han har rätt. Förlåt, jag hade fel.
Gå tillbaka. Den är vid banken.
-Säkert? -Ja, absolut.
Apafa-vadå?
Åk hem till Afrika, för fan.
Åk hem till Afrika. Bara engelska här, gumman.
Vilket fint halsband.
Det var Nyagaks.
Är det din dotter? Min är riktigt besvärlig.
Är hon registrerad? Vi borde undersöka henne med.
Helt normalt.
Vad fina.
Dem har jag haft sen jag var liten.
De här gjorde jag själv med kniv.
När min familj blev massakrerad.
Det finns två stammar där jag kommer ifrån.
De dödar varandra.
Sättet man märker sig beror på vilken stam man tillhör.
Jag märkte mig på båda sätten.
Jag överlevde genom att inte höra hemma nånstans.
Vi förlorade henne.
När vi korsade havet.
Skynda på!
Jag tror att nån bor där.
Kom.
Förlåt. Jag glömde bort tiden.
Gick du ut?
Underbart.
Underbart!
Men nästa gång kan vi använda bordet.
-Jag känner bara metallsmak. -Du vänjer dig.
Vi kommer att lyckas.
Det finns jobb här.
Man får en chans här.
Vi kan bilda familj.
Jag är rastlös.
Min mamma brukade berätta en historia.
I vår by fanns en hederlig men fattig man...
...som ville ha ett eget hem.
Han ville så gärna ha det att han började stjäla från andra.
En dag stal han från en gammal man som bodde vid floden.
Han visste inte att mannen var en apeth.
En natthäxa.
Så tjuven visste inte att när han byggde sitt hus...
...så skulle häxan också bo där.
Det dröjde inte länge...
...förrän väggarna viskade häxans trollformler.
Från skuggorna...
...kom de döda fram.
Häxan slutade inte...
...förrän han hade slukat mannen helt och hållet.
En apeth har kommit upp ur havet.
Den har följt med oss hit.
Den talade till mig.
Vad sa den?
Vi hör inte hemma här.
Om vi åker härifrån och återgäldar vår skuld...
...för den oss tillbaka till henne.
Till Nyagak.
Hon är borta.
Älskling, hon är borta. Havet tog henne.
-Du lyssnar inte. -Vi överlevde.
-Om vi saknar nåt... -Engelska!
-Jag ska tala mitt modersmål. -Vad säger du?
-Hon lever! -Hon är död!
Vi har sörjt tillräckligt.
Det finns ingen häxa.
Jag intalade mig att det var en dröm.
Att jag kanske är överväldigad och föreställer mig saker som inte finns.
Men nu har jag sett dina ögon.
Du ljuger.
Rial?
Mamma.
Du såg den.
Bol.
Vad gör du?
Vi måste förstöra allt. Det är en förbannelse.
-Allt vi tog med är förbannat. -Bol, vad gör du?
Släpp den! Sluta, den var min fars!
Vi är märkta.
Vadå märkta? Vad såg du?
Bol?
Varför? Nej!
Låt mig inte förlora allt.
Låt bli.
Han vill inte lämna dig.
Om du talar med honom...
Du kanske tror att vi är galna.
Jag tror att det är osunt för dig att vara ensam hela tiden...
...med bara dina tankar.
I morgon hittar vi nåt som du kan göra. Nåt i grannskapet.
Skaffa vänner, var skötsam.
-Vi är inte som de. -Vi kan bli.
Undrar du inte vad den säger till mig?
Du har rätt.
Kanske är du galen. Du skrämmer dig själv med fantasifoster.
Efter allt vi har utstått och det vi har sett...
Det människor gör... Tror du att jag skräms av ljud i mörkret?
Tror du att jag skulle vara rädd för spöken?
Den säger att jag kan återfå henne.
Att jag borde vara rädd för dig.
Det här är vårt hem.
Hjälp mig.
Jag fryser.
Hjälp mig.
Jag kan inte andas. Hjälp mig.
Jag ser inget.
Mamma?
Nyagak?
Det här är mitt hus.
Det är mitt hus!
Ut!
Det här är mitt hus!
Mitt hus!
Adam, kan du hämta juice åt honom?
Vad händer, Bol?
-Huset. -Huset?
Är det några problem?
Vill du flytta?
Jaha. Okej.
Ja?
Visst, vi kan kolla det åt dig.
Men berätta varför.
Kan du ge exempel på problem?
Det finns ohyra.
Råttor och insekter.
De gör oss sjuka.
Rial är mycket sjuk.
-Har hon träffat läkare? -Ja.
Han säger:
"Lämna huset."
Vi måste flytta.
Vart då?
-Hans hus är större än mitt. -Och mitt.
Du, det här...
Det kommer att ge upphov till frågor, Bol.
-Som varför ni inte anpassar er. -Anpassar oss? Vi anpassar oss.
Jag jobbade faktiskt också på en bank, innan de flyttade jobben...
...utomlands.
Poängen är att många av oss hamnar i oväntade lägen.
Men jag tror att livet försöker visa en vilken sorts människa man är.
Fattar du? Jag försöker ta reda på vilken sort du är.
-Jag behöver bara ett nytt hus. -Vi fixar ett, när utredningen är klar.
-Utredning? -Ja.
Titta på hur du ser ut. Du är ett vrak. Du ser sjuk ut.
Du luktar inte gott. Du luktar illa.
Du låter inte klok. Det måste rapporteras. Och sen...
Folk kommer att fråga: "Varför biter han den hand som föder honom?"
-Vi flyttar var som helst. -Råttor finns överallt.
Är de inte problemet?
-Det är nåt fel med... -Vadå?
Berätta.
Om du skrattar är det inte så illa.
-Jag kan göra en stor affär av det. -Ja.
-Om du vill så gör jag det. -Ja.
Bol.
Vänta.
Mamma.
Varför flyttar ni inte?
Va?
-Varför flyttar ni inte? -Vi bor här nu.
De kommer att sparka ut er ändå.
Jag försöker hjälpa er.
Jag gissar på en vecka.
Stora råttor, tydligen.
Menar du att råttor...
...gjorde det här?
Kom igen.
Jaha, jag blir tvungen att anmäla det nu.
Snälla.
Nej, jag måste. Jag måste ta bilder.
Nej, snälla.
Nej!
Låt mig fixa det.
Vi åker inte tillbaka.
Snälla.
Vi är ju de skötsamma. Minns du?
Vi åker inte tillbaka.
Okej då, mr Majur. Det blir en varning den här gången.
-Vänta lite... -Jag sköter det här.
Har du berättat för dem om häxan?
Du har inte berättat.
Det finns en stor best i huset.
Den följde med oss hit.
Min man har jagat den hela natten med hammare.
Den kan mäktig magi.
Den fyller huset med spöken.
Den plågar min man med besök från henne.
Nyagak.
Men min man är en envis man.
Han tror att han kan förneka det.
Skriv det i din rapport.
Vi måste rapportera dem. De kan säga hej då till England.
Hon hade lakan på sig.
Det här är det de vill.
De vill se oss bli galna.
Det får dem att känna sig mäktiga.
De vill inte påminnas om att det är de som är svaga.
Och hur fattiga och lata...
...och uttråkade de är.
Rial.
Förlåt.
Rial.
Och du...
Du idoliserar dem.
Du bönfaller dem.
Och sen tackar du dem för resterna som de kastar åt oss.
Du äter dem.
Låt dem skicka hem oss.
Men det här är vårt hem.
Vi ska tillbaka.
Jag åker...med eller utan dig.
Vad fort du glömmer allt vi gick igenom för att komma hit.
Vad fort du glömmer vår dotter.
Du är sjuk.
Det här är vårt hem.
Du ska ingenstans.
Den här gången pratar du med mig.
Var är du?
Tjuv.
Visa dig.
Ditt liv är inte ditt.
Du stal det.
Betala din skuld.
Du är en best.
Du är besten.
Och jag är slaktaren.
Oavsett vart du tar vägen så följer jag efter.
Du tillhör mig nu.
Vad vill du?
Ditt liv mot Nyagak.
Va?
Ta kniven och skär i ditt kött.
Din kropp mot hennes.
Varför ger du dig inte på mig?
Du kan inte röra vid mig.
Du kan inte skada mig.
Du är bara en bluffare.
Känn dig som hemma. Bilder kan inte skada mig.
Varför sover du inte?
Nej.
Nej, sluta!
Nej, sluta.
Sluta!
Bilder kan inte skada mig.
Rial!
Nej.
-Släpp mig. -Kom tillbaka.
Rör mig inte!
-Stanna i huset! -Släpp mig!
Rial!
Jag vet vad ni är.
Det är bara en dröm.
Var är hon?
Vem?
Min dotter.
Vem?
Rial?
Hallå. Såja.
Såja. Det är okej.
Jag är här.
Rial?
Titta på mig.
Vi måste gå nu.
Nu. Vi måste gå. Kom.
Rial.
Snälla. Rial.
Kom.
Kom, Rial.
Kom.
Skynda.
-Har ni plats? -För fullt.
Två till!
-Snälla! -Bara barn!
Kom. Det räcker.
-Du har plats! -Gå av.
-Vänta! -Jag kan inte.
Mamma.
Det är för många nu.
Det är fullt.
Vänta!
Förlåt.
-Vi måste åka. Du är inget barn. -Vänta!
-Nej! -Hon är ett barn!
Snälla!
Ursäkta mig. Tack.
Det är ingen fara.
Du har ingen dotter.
Jag ska skydda dig.
Är hon...?
Är hon död?
Nej, släpp mig!
Bol! Nyagak!
Jag kan väcka henne till liv.
Skär i hans kött.
Ge mig hans kropp...
...så ger jag dig det du vill ha.
Mamma.
Det här är det den vill.
Nu tar den mig.
Låt mig rädda henne.
Jag borde ha kämpat hårdare.
Jag borde ha räddat henne.
Jag ser dem också.
Vad ser du?
Jag ser henne.
Allihop.
Från båten och hemifrån.
Vad gör det oss till?
Han kommer.
Han kommer. Du måste gå.
Gå.
Du tillhör mig.
Jag måste ta farväl nu.
Jag åker hem.
Hej, Rial. Förlåt att jag stör.
Vi jobbar med Mark. Får vi komma in?
Kom in.
Ni verkar må bra.
Finns häxan kvar?
Rial dödade den.
Jag tror att jag ska måla rummet rött.
Är ni helt från vettet?
Råttorna, då?
Jag kanske överdramatiserade lite.
Ser du henne fortfarande?
Nyagak?
Spökena följer en.
De lämnar en aldrig.
De lever med en.
När jag släppte in dem kunde jag börja leva med mig själv igen.
Det här är vårt hem.
Vi trivs här.
De borde inte grilla.
Och de borde inte göra så mot väggarna.
Okej.
Det var allt.
Okej.
Tack, mr och mrs Majur.
NETFLIX PRESENTERAR
Undertexter: Dann Ling