NETFLIX PRESENTERAR
En vis person sa en gång så här om kärlek:
"Vi lever i ett universum som styrs av kaos och slumpen.
Allt som krävs är ett ögonblick av otur...
...för att allt vårt hopp och alla våra drömmar ska gå åt helvete.
Du klarar det. Kyss henne, bara.
Hon...hon gillar dig, okej?
Ja, det tror... Det gör hon.
Nej, det gör hon inte. Jo.
Du har skjutit upp det här hela helgen och nu är det snart för sent.
Bokstavligen för sent.
Det är nu det gäller. Det här är din chans, det...
-Är du klar snart? -Ett ögonblick!
Okej.
Ja!
-Hej! -Hej!
-Är allt som det ska? -Ja, lite magproblem bara.
-Jag var rädd att du skulle missa flyget. -Nej, jag har lite tid.
Din syrra har sån tur.
Hon skickas till Rom och jag till krigshärjade helveteshålor.
Vill du bli krigsreporter är det kanske vad man kan förvänta sig.
Okej, viktigpetter.
Det här...
Det har varit en rätt speciell helg.
Ja...
När Hayley sa att hennes storebror skulle hälsa på samma helg som jag
så blev jag rätt sur.
Men du är inte lika irriterande som jag trodde.
Det var det finaste nån har sagt.
Det är det finaste jag har sagt till nån.
-Då är jag dubbelt hedrad. Tack. -Det var så lite.
Men allvarligt talat, tack för en...
...fantastisk helg. Jag har nog aldrig träffat nån som du.
-Vilken casanova, va. -Nej, inte alls.
Jag är en riktigt usel casanova.
Jag är bara ärlig.
Så...
Jack! Grabben!
Vad är oddsen? Vad gör du här?
-Greg! -Ja, Greg!
Jag minns.
Förlåt.
-Hej. Dina. -Trevligt att träffas.
Vi bodde ihop på universitetet. Vi kallade honom "Herr Runk".
För han runkade mycket.
-Det var nog inte jag. -Jo, det var du.
Hur som helst, jag måste tillbaka till London.
-Jag ska till flygplatsen. -Jag med! Jag är på väg nu!
-Jag har en bil. Jag kan köra oss. -Har du?
Inga problem.
Du åker nu, alltså?
Ja...
Jag antar att jag...åker nu.
Okej.
Jag ska bara säga hej då...
Du vet...
-Jag vet inte när vi ses igen, så... -Visst, gör det.
Tack...
...igen för en fantastisk...
-...helg. -Ja, det var...
-Förlåt. Jag tänkte... -Okej.
Ja.
-Trevligt att träffas. -Dig med.
-Då blir det så, då. -Kom igen, Runk.
-Kan du fatta vilken tur vi hade? -Nej, det kan jag inte.
Med ett slumpmässigt uppdykande av en rövhatt från ens förflutna
kommer slumpen och ger kärleken en rejäl spark i pungkulorna.
Som den visa personen skulle säga:
"Slumpen kan vara en riktig skitstövel."
TRE ÅR SENARE
Då var det klart.
Var försiktig.
Det är okej.
Det ser bra ut.
-Du är vacker. -Hon är perfekt.
Hur känns det?
-Är det klart? Vi är här. -Hon är perfekt.
-Tack. -Grattis!
Hej då.
Det ordnar sig. Det blir jättebra.
-God morgon. -God morgon.
Hayles?
Hayley?
Ett ögonblick, bara.
Mår du bra?
-Ja, jag mår bra. -Vad händer?
Det är jobbigt att gifta sig, eller hur?
Jag har bara sovit för att jag tar sömnpiller
som skulle kunna knocka en häst.
Ser det okej ut?
Du ser fantastisk ut.
Visst är livet konstigt?
Ena stunden står jag och drar oanständiga vitsar på en parkering
och i nästa har det gått sex månader och vi ska gifta oss!
-Jag önskar att mamma och pappa var här. -Jag vet.
Ja.
-Det är okej. -Ja.
Finns det nån brud här?
Herregud, Hayley-gumman!
Du ser helt fantastisk ut.
Tack, Bryan. Är allt bra? Vet du vad du ska göra?
Ja, jag mår fint. Men jag har ett par frågor.
Kan vi säga "hedersman" och inte "hederstärna"?
Nej. Andra frågan?
För att jag är man, men...
Det andra:
Sitter jag bredvid Vitelli?
-Nej. -Okej.
Varför inte?
Han letar skådisar till en ny film nu. Vet du vad det kunde göra för min karriär?
-Ge dig en? -Precis.
Alla engelsmän sitter ihop, men jag ska presentera er.
Ja, förlåt. Bara jag inte sitter bredvid Rebecca.
Om hon ska klamra sig fast vid mig hela kvällen...
-Förlåt, jag håller tyst. -Ja, bra.
Jag tror att jag är redo.
Herregud!
Det händer verkligen! Min syster ska gifta sig.
Jajamän!
Vi ses, jag ska gå och klippa mig.
-Nu? Du blir sen till ceremonin! -Ja, Bryan?
Hur länge har vi känt varann? Ni litar fortfarande inte på mig.
-Nej. -Absolut inte.
Jag kan inte träffa Vitelli med ful frisyr.
Gå, men var inte sen, jag ska gifta mig!
-Var inte sen, snälla. -Jag ska gifta mig idag!
-Han kommer att vara sen. -Kom.
-Hayley, en sak, bara. -Ja?
Sitter Amanda vid engelsmännen?
-Det gör hon. -Jag är ledsen, jag hade inget val.
Går det bra?
Går det bra att sitta bredvid min mardrömsflickvän en hel dag?
Det är okej, det ordnar sig.
Vi ska i alla fall inte ha ett bröllop i utlandet.
Jag har inte sagt "ja" än.
Det är jag väl medveten om, tro mig. Mina vänner tycker att du är knäpp.
Att leva med nån resten av livet är inget jag bara kastar mig in i.
Det var ett halvår sen.
-Det här, igen. -Amanda!
Det var...
Varsågod.
Jag trodde att "penne" betydde "penis" på italienska
för att de var små och avlånga...
Men "penne" betyder bara "penne".
-Köpte du den där för att irritera mig? -Nej, för att den är snygg.
-Du ser ut som en jävla trollkarl. -Hur i...?
Den kostade 3 000.
Herregud, Amanda. Hej!
-Du är jättesnygg. -Tack, hjärtat.
-Har de bokat en kabaré? -Nej, jag är Amandas pojkvän.
-Och du är med i kabarén? -Nej.
Har du en ny pojkvän? Vad bra.
Skönt att du släppte den förra killen. Vad hette han? Chaz?
Sist sa hon: "Jag träffar en sån skitstövel!"
Nej, jag heter Chaz.
-Va? -Det är jag som är Chaz.
Herregud.
Har du haft två Chaz i rad?
Vilket unikt namn, helt galet.
Sidney? Är det du? Sidney!
Jag vet ingenting!
Jag kommer, ursäkta mig.
Chaz, älskling, det här är Sidney.
-Hej, Amanda. -Vår gamla rumskompis.
Som bär kilt, trots att han inte alls är skotte.
Ja, jag tog den...
Jag ångrar det redan.
Tyget är ganska tjockt och jag har redan börjat...
...skava lite i ljumsk...
...området.
Testiklarna.
-Ska vi gå in? -Ja.
Ja, vi går in.
-Hur länge har du sysslat med kabaré? -Jag är musikproducent.
-Vem fan är den andra Chaz? -Glöm det.
Mina kulor, mina älskade kulor. De klarar sig nog.
Jag måste bara rätta till dem.
Är du redo?
Ja. Ja, jag tror det.
Då går vi.
Jack, vänta.
-Jag... -Vad är det?
Du vet att jag skulle...
...ha älskat att att ha pappa här.
Men att du går med mig i kyrkan...
...är det näst bästa jag kan tänka mig.
Och kan du hålla koll på mina piller?
Tack.
Visst.
Nu går vi och gängar dig.
Jag ska gänga mig!
-Kom igen. -Okej.
-Var fan är Bryan? -Han kommer.
Varför klipper han sig nu? Vad är det för fel på honom?
Herregud, varför gör jag det här?
För att du älskar honom.
Okej?
Ja.
Okej, nu gör vi det här.
Visst ja. Minns du Dina, min amerikanska vän som du träffade i Rom?
-Ja? -Hon är här.
-Vad? -Ja.
Förlåt, vänta lite.
Du sa att hon inte kunde komma och att hon har en pojkvän.
Men hon kunde komma och hon har gjort slut med sin pojkvän.
-Ja, kom igen. -Vänta.
Okej.
Ja...
Herregud.
Välkomna, allihop.
Vi har samlats här idag för att viga
Roberto och Hayley.
Mina damer och herrar...
Förlåt. Jag sa ju att jag skulle hinna.
Andrea, det här är min bror, Jack. Och min hederstärna Bryan.
-Ciao. -Ciao.
Sophia, Robertos mamma.
Hej.
Okej...
Trevligt att träffas.
-Han kysste mig på munnen. -Jag fick lite tunga också.
Är du inte med i kabarén? Jag älskar din kostym.
-Fint, tack. -Ja.
Min sexårige brorson har en likadan.
-En sexåring. -Vilken cool unge.
Ja, men byxorna sitter ihop med överdelen och han har en liten lucka i fram.
Jag har en klassisk dragkedja.
Jag ska gå och mingla med mina nya släktingar.
Gå, gå, gå.
-Börja inte grina, nu. -Nej då.
Jäklar.
-Hon ser så lycklig ut. -Ja.
-Klippte du håret? Det ser likadant ut. -Nej, det gör det inte.
Det är rundare, Jack.
Varmt.
-Ja, det är det. -Jättevarmt.
-Men det är vackert. -Vilken klänning!
-Tack. -Vacker.
Tack. Du också. Fast det är ju ingen klänning.
Det här är en kilt.
Ja, jag vet. Ja.
Traditionellt skotska kläder.
-Japp, jag vet. -Ja.
-Jag är inte skotte. -Inte? Varför har du kilt, då?
Den italienska solen, alltså...
Lavar.
Jösses.
Jag tror inte att du ska...
-Var är din andra hälft? -Jag har ingen.
Jag är en halv person idag.
-Jag är en halv person. -Är du?
Jaha...
-Har vi ett avtal? -Visst.
-Bröllopskompisar. -Var det vårt avtal?
-Vi skakade hand på det. -Ja. Vad gör bröllopskompisar?
Vi umgås lite.
-En drink? -Nej, jag...
De är gratis.
-Två champagne? -Det är gratis, men...
Jag är strax tillbaka. Gå ingenstans.
-Herregud, där är han. -Vem?
Vitelli.
-Oj. -Ja.
Han skapar filmstjärnor, Jack. Jag har en chans på mig att imponera.
-Du kanske kan göra det med ditt tal. -Ja.
-Vilket tal? -Ditt tal som hederstärna.
Ingen har sagt nåt om det.
-Det står i programmet. -Det tror jag inte.
Åh, nej! Jag har inte förberett nåt.
Det ordnar sig. Improvisera, bara.
Fan, Rebecca. Lämna mig inte ensam med henne.
Det går inte att bli av med henne.
-Hej! -Hejsan! Här är vi!
Vet du vad det är? Det är kulvagnen, redo att hämta upp er.
-Tack. -Kul, kul, kul, kul!
-Kul-tåget, hoppa ombord. -Där är det.
-Du ser fantastisk ut. -Tack.
-Det gör du. Otrolig. -Du med.
Vad kul att se dig.
-Du är jättesnygg. -Tack.
-Jag ska... -Har du blivit längre?
-Har du skor med klack? -Jag ska...
-Jack? -Ett ögonblick.
-Jack? -Ja?
-Jag... -Du är jättefin.
-Tack. -Jag älskar din kostym.
-Jag tror att jag ska gå och ta en drink. -Ja, tack!
Jack? Herregud.
-Jack. -Hej.
Hej.
-Hej. -Kul att ses... Hej.
-Ja, vad roligt att ses... -Gud...
Jag... Bra? Är allt bra?
Ja, jag mår bra. Ja.
-Du är jättefin. -Tack.
Drog du med mig hit för att stirra på killen du låg med i två år?
Sluta stirra, då.
-Du har i alla fall uppgraderat. -Vad då, uppgraderat?
Jag är snyggare, längre och bättre i sängen än honom.
Har du legat med honom?
Det är väl tydligt. Se på honom. Vad menar du?
-Är han bättre i sängen än jag? -Jag har inte gjort en analys.
Det har jag. Jag har frågat folk och de säger att jag är jättebra.
-Gå och ställ dig där borta. -Vad?
Längre bort.
-Är det bra här? -Perfekt.
Mår du bra? Det är ju lite överväldigande.
Nej, jag mår bra. Det här är bra.
Jag älskar dig så mycket.
Jag ville ge dig den bästa dagen i ditt liv.
Inget kan förstöra den här dagen.
Så jag satt i min bil på en tom parkeringsplats.
Den var helt öde.
Då kom Hayley fram och sa...
Dra över mig långsamt!
Vad sa hon?
Förlåt. Jag...
-Jag är strax tillbaka. -Okej.
-Jag förstod det där. -Det var inte det jag tänkte säga.
-Hej! -Marc.
-Vad fan gör du här? -Är du förvånad att se mig?
Ja, litegrann. Alla andra var inbjudna.
-Vad vill du? -Jag vet!
Du kände att du var tvungen att visa upp den här fasaden, men jag är här nu.
Så nu kan vi bli ett lyckligt par.
Va?
Jag är redan en del av ett lyckligt par.
Med min man, i rummet intill.
-Hej! -Vilket vackert bröllop.
Jag kommer och hittar er om en stund.
Jag har ju sagt att jag...
-Grattis. -Tack.
-Jag är inte intresserad. -Jag vet.
För att du trodde att jag inte älskar dig.
Nu bevisar jag det genom att göra nåt romantiskt.
Det här är inte romantiskt, det är psykopatiskt! Gå, är du snäll.
-Gå, nu. -Jag kom ju precis.
Om du inte går, slänger jag ut dig.
Försök med det, så ser vi vad som händer.
-Du, din jävel... -Hayley!
-Hej! -Roberto.
Är det här en av dina engelska vänner?
-Hej, jag är Roberto. -Ja. Det här...
Det här är Marc.
Men han kan tyvärr inte stanna.
-Jo, det kan jag. -Nej.
För det finns ingen plats åt dig.
Nej, det är inga problem!
Din kusin Laura kunde inte komma, så du får sitta vid det engelska bordet.
-Se där. Det blir perfekt. -Kom. Jag ordnar det.
Roberto, jag...
Ja...
Helvete!
-Du då? Du hade en pojkvän. -Ja, men inte längre.
Han låg med nästan hela sin personal.
-Aj. -Så, ja...
Så jag kunde flyga till Hayleys vackra bröllop i Rom
eller åka hem och spöa skiten ur honom.
Det är inte för sent. Du kan alltid spöa skiten ur honom när du kommer hem.
-Det bästa av två världar. -Ja, jag kan göra det på tisdag.
Innan vi...
Ja?
Jag har frågat om dig...
...hela tiden.
Jag har frågat om dig också.
Där är hon!
-Hej! Ni är så fina! -Du med. Så kul att se dig.
Jag ska bara låna honom en stund. Vi är strax tillbaka.
Glöm inte vad vi pratade om, snälla.
Herregud, Hayles.
Hon är ännu vackrare än jag minns det.
Visst sa du att det fanns ett engelskt bord?
Sitter hon där?
Kan du hålla tyst en stund och lyssna, för jag har ett problem.
-Okej. Vad är det? -Marc Fisher är här.
Vadå, äcklet från skolan? Varför bjöd du in honom?
-Det gjorde jag inte! -Säg åt honom att gå.
-Man kan inte bara dyka upp. -Du förstår inte, Jack.
Han säger att han älskar mig och hotar att förstöra bröllopet.
-Va? -Han är helt jävla galen.
Och han är hög som ett hus på kokain.
Okej. Oroa dig inte. Jag får ut honom.
Det går inte! Han är för oberäknelig.
-Okej. Vad ska vi göra, då? -Jag vet inte!
Har du mina piller?
Kom igen! Tack.
-Du kräks väl inte? -Har du en hink i närheten?
Fan!
-Herregud. -Vadå? Vad?
Ja, ja.
Det här är min sömnmedicin.
Det skulle knocka honom i timmar. Det är superstarkt.
Förlåt men, va?
Roberto har satt honom vid ditt bord. Det är perfekt.
Häll några droppar av det i hans champagneglas.
Det blir perfekt. Ta inte allt, för det är det sista jag har.
-Lägg det i fickan. -En fråga:
Ja?
Är du helt galen?
-Jag tänker inte droga Marc Fisher. -Hör på, Jack.
Marc är galen nog att förstöra hela bröllopet
och förödmjuka mig inför min nya familj.
Många av dem tror redan att jag är en skit.
-Det måste finnas ett annan sätt. -Det gör det inte.
-Nej, det gör det inte. -Det måste det!
Hayley! Varför försvinner du, min vackra brud?
Vi måste ta foton.
-Hej! -Hej!
Din syster är en ängel, eller hur?
-Ja! -Ja.
Kom.
Hayley...
Hayles? Hayles?
Hayles! Hayley!
Hon är din syster, hon är din syster.
Okej.
Ciao.
Nu är du skyldig mig en tjänst, Hayley.
På hur många olika sätt kan åtta personer sitta runt ett bord?
Försök inte räkna ut det. Det är komplicerat, det kan du inte.
Det är tusentals. Lita på mig.
Kolla upp det senare.
Hur som helst, nåt så obetydligt som hur vi sitter runt ett bord...
...är faktiskt slumpen...
...som bestämmer om kärleken ska vinna...
...eller förlora.
Signore e signori, mina damer och herrar.
Slå er ner, lunchen är serverad.
Kom igen.
Han är bara en man, som alla andra.
En stilig, framgångsrik man med pondus.
Gå bara fram och hälsa, för guds skull.
"Hej, jag heter Bryan." Det är ju enkelt.
Han är ju mänsklig. Han går på toa, precis som alla andra.
Tänk dig honom naken. Ja, en naken man.
Bara en naken man som sitter och skiter.
Vi sitter bredvid varandra. Kul!
Underbart.
Tack.
Mer, tack. Tack.
Hej.
Jag sitter här. Och du sitter...
-Där. -Inte riktigt...
Okej.
Vi får vinka till varann.
-Hej. -Hej.
-Hej. Bryan. -Dina.
Vänta...
Vänta lite.
Hör du, vänta.
Får jag bara...
Skål.
Hans kuk är inte större än min. Kanske tjockare, men inte längre.
-Tjatar du fortfarande om det där? -Ja.
Bara så att du vet: Tjock är lika viktigt. Man vill inte ha en lång pennkuk.
-Har jag en pennkuk? -Sluta! Du är som en 12-åring.
-Jag har större paket. -Ja, men du har en 12-årings hjärna.
Okej, men...
-Hej. -Hejsan.
-Skojar ni med mig? -Härligt, jag sitter inte ens bredvid dig.
-Jag får sitta med såna jag inte känner. -Hur tänkte din syrra?
Jag har faktiskt ingen aning.
-Läget? -Hej.
Fantastiskt, va?
Vi är menade för varann.
Tydligen.
-Hej, allihop. -Allt väl?
-Vad gör Marc Fisher här? -Jag förklarar senare.
Mr och mrs Carboni!
Skål. Skål, hör ni. Marc.
-Välkomna till bord fyra. -Ja, bord fyra.
-Skål. -Skål.
Skål.
-För oss. -Skål.
Kanske.
Tack.
Hur länge har du och Amanda varit ihop?
Vi har varit tillsammans i ett år.
Men hon valde att sitta bredvid sitt ex framför sin pojkvän, så...
Ja, det är rätt oförskämt, speciellt med tanke på på deras förhållande.
-Vad menar du? -Det var så fysiskt.
Jag tror inte att man kan bygga nåt meningsfullt på så mycket sex.
Så det känns lite skumt.
Ja, det var mer...och mindre...
-Fattar du? -Ja, ja.
Mycket bonk, lite snack.
Och vart leder sånt, egentligen?
Ursäkta, kan jag få en riktig drink?
Bara en massa...och inget...
-Vet du vad jag menar? -Ja, ja.
Jag ser att du har manschettknapparna jag köpte.
Ja, visst.
De var de enda jag hade, så...
Dra åt helvete.
Du är visst journalist?
-Ja. -Inom journalistik.
-Ja, det stämmer. Ja. Där satt den.
Vad är det? Mode?
-Nej, jag är krigsjournalist. -Jag hörde... Har du blivit kidnappad?
Ja, precis.
Hoppsan.
-Ja, hoppsan. -Nej, inte hoppsan.
Du vet vad jag menar. Vårdslöst.
-Nej, inte vårdslöst. -Vad hände?
-Vi rapporterade från Afghanistan... -Det var ditt första misstag.
Afghanistan, snälla du.
Vad hände? Säg inget.
-Tja, talibanerna... -Talibanerna, quelle surprise.
Ja, talibanstyrkor tog sig in i vårt område...
Oinbjudna?
-Ja. -Naturligtvis.
-Ja. -Varför bjuda in talibaner?
Jag rapporterade från Afghanistan och talibanstyrkor slet ut oss...
-...och riktade gevär mot oss... -Vad hade du på dig?
Det här skulle ju inte vara...
...deras grej. De gillar inte blottade...
...bröst.
Inte för att du har det...
Det är... Det är väldigt välkomponerat. Jag skulle kidnappa dig.
Sen gick det som det gick. De gjorde slut.
Hon pratar fortfarande om hans stora kuk.
-Gör hon? -Ja, men min är rätt stor, så...
-Hur stor? -Större än hans.
Pratar vi sked eller gaffel här? Kan du peka ut den på bordet?
Både och. Tillsammans.
-De där två, tillsammans? -Ja.
-Vem är amerikanskan? -Det är Hayleys vän, Dina.
Kvinnan du träffade i Rom och inte slutade prata om.
Så var det inte.
Du hittade på dumma ursäkter för att prata om henne.
Vi hade varit där i många dagar.
Vi visste inte om det var dag eller natt och...
Jag jobbar med bilförsäkringar.
-Va? -Jag jobbar med bilförsäkringar.
-Okej. -Det är okej.
Okej.
Det är inte så tråkigt som det låter.
-Förlåt, fortsätt. -Det gör inget. Jo...
...jag jobbar med ett par killar som heter Jim och Jeff.
Jag säger Jeff. Jim säger Jeffrey.
Jim började 2001.
Sen började Jeff...
-Härligt. -Tack.
Grazie.
-Grazie. -Så, ja.
Sen började Jeff ett par år efter det...
-Hade inte hon pojkvän? -Inte längre.
Han var tydligen otrogen mot henne.
Det är ju jättebra.
-Härligt, ta chansen den här gången. -Det tänker jag.
Så, ja. Jim och Jeff är roliga.
Herregud, du är verkligen en svamp.
-När situationen kräver det, så. -Visst. Det gör den.
Fick du dricka som kidnappad?
En annan gång. Jag måste berätta det här. Det var vår och jag hade låst cykeln ute.
Jag öppnade dörren, och sirap!
-Va? -Sirap.
-Sirap? -Sirap på dörrhandtaget.
Så mycket att det var sirap på golvet.
-På mattan. -En Jeff-grej?
Jim. Va, Jeff?
-Jag sa "Jeff-grej", -Det här är inte Jeff, det är före Jeff.
Förlåt, jag...
Du har rätt, det är...
-Det här är Jim. Pratar jag med mig själv? -Nej.
Jeff började inte förrän 2008.
Nej, vänta lite.
Jag hade sålt cykeln, så han började på våren...
...år...
...tvåtusen...
Vänta...
-Tänk inte på det. -Vi tar det.
Bryan.
Bryan, kan du göra mig en tjänst?
Håll ett öga på Marc. Hämta mig om han rör sig.
Jag ska sätta in stöten. Önska mig lycka till.
Det var 2006, sen igen år...
Ja, 2008. Här här han.
Ursäkta att jag stör.
Bra. Jag undrar bara om du vill ta en drink i baren?
-Gärna. Ursäkta oss. -Det låter fantastiskt.
Okej.
-Kommer du, Jack? -Ja, naturligtvis.
Å, Vitelli.
-Vadå? Vart ska du? -Vitelli.
-Ska jag följa med dig? -Gud, nej.
Coolt.
Nej. Jag sa ju det...
Mr...mr Vitelli.
-Ja? -Jag heter Bryan.
Trevligt att träffas.
Bryan?
Förlåt.
Går det bra om jag sätter mig?
Jag vill bara sitta.
-Okej. Kan jag hjälpa dig? -Ja.
Mr Vitelli, jag ville bara säga att jag är ett stort fan.
-Tack. Tack så mycket. -Det är jag faktiskt.
Och det skulle vara så fascinerande att förstå var du får...
...idéerna till dina filmer.
-Idéerna? -Idéerna.
Tja, alltså...
Grejen med idéer är att...
...de inte skapas.
De kommer till en som av...
...en lycklig slump.
Förstår du? Inom dig, bara...
...från nånstans på insidan. Nån hemlig, mörk...
-En mörk plats. -En blind plats.
Underbart.
Hör du?
Vitelli.
-Tack för att du kom. -Tack.
Tack.
-Det var trevligt att prata med dig. -Tack.
Tack.
Hur gick det?
-Vitelli? Hur gick det? -Ja, okej.
Gud, jag visste det. Vilken historia. Vilken kväll.
Det är helgalet. Hela du skakar.
Jeff stod där och skrattade, med handsken på sig.
Och med lila träningsoverall.
Och jag tänkte "Ja, det funkade ju som planerat."
Förlåt mig, Sidney.
Jag vill inte låta oförskämd, men...
...jag hoppades få prata lite ostört.
Alltså...
...bara vi två.
Män emellan.
Skulle du kunna...?
Sidney?
-Ja, Jack? -Det jag menade...
Jag menade Dina och mig.
-Vart ska jag gå, då? -Jag vet inte.
Dit bort?
-Dit bort? -Ja.
Jag drar.
Det är lugnt. Vi ses snart.
-Ja, det är lugnt. -Okej.
Det känns hemskt.
Det kändes fruktansvärt.
Vilken glidare du är.
Du är så cool, jag älskar det. Du är fantastisk.
Jag tycker att du är fantastisk. Men strunt samma.
Hon älskar dig.
Hon är din.
Du klarar det.
Ja. Hon älskar dig absolut.
Fort, innan han kommer. Vad har du sysslat med?
Fort? Ska jag...
Berätta vad du har gjort i tre år på tio sekunder. Sid klarar det.
Sen sist har jag haft ett misslyckat förhållande.
Amanda, som satt bredvid mig.
Sen åkte jag till Asien, reste runt, fick en hemsk sjukdom, kom tillbaka.
Nyligen fick jag min licens som byggnadingenjör.
Äntligen.
-Det tog åtta sekunder! -Räknade du verkligen?
Du har två sekunder kvar, men inget att säga.
Nej, och det är sorgligt att erkänna.
Jag menar, det är en del...
-Hej. -Ursäkta, en sekund bara.
-Du är vaken. -Jag är vaken. Det är klart.
Varför skulle jag inte vara det? Vi måste prata.
Okej. Ja.
Bara du inte säger att vi är menade för varann.
Det är vi.
Vilken planet är du på, Marc?
Ska jag tatuera in det i pannan? Jag älskar Roberto.
Nej.
-Vad menar du med "nej"? -Vår koppling är obestridlig.
Du vill inte säga det till Roberto, bara.
Men du måste säga det, annars gör jag det åt dig.
Signore e signori, damer och herrar...
Hayley och Roberto ska nu dansa sin första dans.
Stanna här.
Kom igen nu. Din tur.
Jag är ju utrikeskorrespondent.
Jag reste till en del hemska platser.
Jag såg folk skjutas och blev kidnappad. Jag flyttade hem.
Mamma blev sjuk och dog.
Jag fick reda på att min pojkvän har sex med allt som har en kroppsöppning, så...
Det är...
Det är allt.
Ja...
Jag är ledsen.
Det är okej. Sånt är livet.
Nej, det var tolv sekunder.
Det betyder att...
...du förlorar.
Vi kan väl...
Vi kan väl hoppas... att lyckan vänder från och med nu?
Vi håller tummarna.
-Din klänning! -Förlåt!
-Vart ska vi? -Här går bra. Här.
-Mår du bra? -Inte direkt.
-Marc är fortfarande vaken! -Va? Hur?
Fasen, det var en enkel plan, hur kunde du sabba det?
Hör du! Det är första gången jag försöker droga nån.
-Det känns redan hemskt, och nu... -Ja, jag vet.
Kan du se till att han inte närmar sig Roberto?
Jag måste gå.
-Vad ska du göra? -Fler foton!
Hur går det med Dina?
Det går bra, det går bra.
-Det är bra. -Toppen.
Som mamma sa, man förväntar sig det värsta men hoppas på det bästa.
-Det här känns som vår stund. -Härligt, toppen.
Hejsan, kulor.
Hej.
-Hej. -Hej.
-Jag heter Cristina. -Kan du hålla i den här?
Jag måste göra lite...
...organisering.
Kilt. Vänta lite.
Förlåt.
Under...
Hur gör de det här?
De är virade runt, som nunchaku.
Jag snurrar upp.
Så där!
Tack. Jag heter Sidney.
Okej.
Det är okej.
Där går hon.
Hej.
-Mår du bra? -Bra gjort där borta.
Ursäkta?
Hur du såg till att få sitta bredvid Amanda på bröllopet.
Tror du att jag ville sitta bredvid mitt ex på min systers bröllop?
-Jag är inte masochist. -Vilken slump, va?
-Är det? -Ja, det är det. Ja.
Hör du, kompis...
Det är helt slut mellan Amanda och mig.
Vi var tillsammans i två år, men i slutet hatade vi varann.
Hatar du henne nu?
-"Hata" är så starkt. -Du sa det precis.
Men jag ogillar henne absolut.
Akta dig. Det är min framtida fästmö du pratar om.
-Jaså? -Vad menar du?
Vad då, för att jag inte har det där?
Kan jag inte fylla dina stövlar? Vad tänker du nu?
"Han har en pytteliten, märklig penis som alla skrattar åt!"
Nej, de skrattar åt dig.
Du är konstig, med din stora penis.
"Titta på mig! Jag är på ett bröllop med stor kuk!
Alla respekterar mig för min stora penis! Den är så tjock! Tyck om den, snälla!"
-Förlåt, jag tappade tråden. -Exakt.
Håll dig borta från henne.
-Okej. -Bra.
-Det ska jag. -Okej.
-Ja. -Ja.
-Fint samtal. -Ja, jättefint.
-Ja. -Ja.
-Okej. -Ja.
Hej!
-Hej, där. -Är allt okej?
Ja...
-Vill du ha en drink? -Ja, absolut.
Men jag byter nog vinet mot en gin och...
Fan.
Ett ögonblick.
Han vill ha en gin och fan, tack.
Jag skojar.
Vad gör du?
Jag är så ledsen.
Förlåt.
Varför... Nej, okej.
Vänta lite, bara.
Förlåt.
Jag vet att du är kär i Hayley.
Men hon känner inte samma sak, acceptera det.
Jaså, det säger du?
Varför...
...låg vi med varann för tre veckor sen, då?
-Va? -Jajamän.
Vi låg med varann.
Vänta...
Jag har ingen aning om vad som händer här men jag vet att hon är lycklig.
Förstör inte det, är du snäll.
Okej.
Men jag ska göra henne lycklig. Idiot!
Nej! Okej...
Okej.
Det här händer verkligen! Förlåt mig, förlåt.
-Nu så, Jack... -Sidney!
Jag åker och sätter på mig byxor.
-Kilten är för mycket. -Fint!
Kan du hjälpa mig bara? Sidney?
-Sidney! -Ja. Ja, Jack.
-Sidney! -Ja, jag kommer.
-Hitta ett rum! -Vad händer?
Jag förklarar senare.
-Jag heter Federico Vitelli. -Dina.
-Trevligt att träffas.
Jag är ett fan.
Vi är inne! Okej.
-Sidney? Garderoben! -Ja.
-Den andra dörren! -Båda?
Så där ja. Okej, okej.
-Lås inte in mig! -Hej då!
-Jim har en sån tavla. -Ja!
Underbart.
Snälla! Hjälp!
Hej.
Får jag prata med dig?
Ja, visst.
Ursäkta mig.
Ursäkta oss.
Jack?
Okej. Jag vill ha ett svar, nu direkt.
Om vadå?
Hela äktenskapsgrejen. Beror det på ditt ex? Är han problemet?
Herregud! Var inte löjlig!
Bra, för...
...han sa att han hatar dig.
Det var gott.
Va?
Hjälp mig!
Jag är i garderoben!
Hallå!
Vad?
Jag fick precis höra nåt konstigt.
Du låg tydligen med Marc FIsher för tre veckor sen.
Sa han det?
Det är ju helt otroligt. Att han har mage!
Herregud! Du är världens sämsta lögnare! Hur fan tänkte du?
Jag vet, jag gjorde bort mig. Det var ett misstag!
-Hej. -Hej.
Hur fan har man sex med nån av misstag? Hur går det till?
Låt mig förklara.
Minns du att jag var i London och stressad över bröllopet?
Jag gick till puben och drack lite och in kom Marc Fisher.
Vi började prata, drack några shots och det ena ledde till det andra.
Men det betydde inget, Jack!
Det visade sig att han har varit besatt av mig sen vi var 15.
15 år, Jack! Och inget har nånsin hänt!
Vi kanske hånglade nån gång, jag vet inte.
-Jag gned mig mot honom, kanske. -Inga detaljer, tack.
-Fan, jag trodde att du älskade Roberto. -Herregud. Det gör jag!
Ja. Mer än nåt annat.
Han får aldrig veta det här. Det skulle knäcka honom.
Mina damer och herrar. Det är dags för hederstärnans tal. Bryan!
Var är Bryan?
Bryan.
Hallå, hör du!
Okej.
-Det är dags för ditt tal. -Tal?
Det du ska hålla på bröllopet.
-Vilket bröllop? -Det här, det vi är på. Du är hederstärna.
-Hedersman, ja. -Ja.
-Du ville imponera på Vitelli. -Ja, Vitelli.
Var är han?
Varför tittar alla på mig?
Den här drömmen blir allt konstigare.
Till och med Vitelli.
Den italienska filmregissören.
Han är bra snygg, eller hur?
Jag är lite kär i honom, men...
...jag är inte ens bög, men...
...ändå.
Jag vill ha en en roll i nån av hans filmer.
Bara en roll.
Bara en liten roll.
Jag skulle vara bra.
För din skull.
Ge mig en roll, din jävel!
Det finns tårta.
Drömtårta.
Bryan.
-Vi kan väl... -Nej!
Jag tar med dig till badrummet.
En applåd för hederstärnan!
Ja...
Hjälp! Hjälp!
Hjälp, hjälp, hjälp!
Hallå!
Tack.
Den vackra tårtan.
Va? Vad är det?
Herregud. Jag har en kris på jobbet. Jag måste gå.
-Vi kan ta min bil. -Det vore fantastiskt.
-Tack så mycket. -Ja. Kom.
Vi ses där ute.
Hayley, hej. Scusi.
Jag måste gå, förlåt mig. Det är jobbet.
Okej. Ingen fara.
Dina åker. Kom igen, gå.
-Okej! -Herregud!
Sätt dig ner, Bryan.
Herregud.
Okej.
Hej då, Bryan.
Hej då.
Dina?
Jack. Hej. Jag letade efter dig. -Du ska väl inte gå?
Jag ville säga hej då. Mexiko har drabbats av en orkan.
Min redaktör är sjuk. Det är en lång historia, förlåt mig.
Vi kanske kan ses en annan gång eller...
Är du i Mexiko eller Guadalajara snart?
Jag måste bara säga en sak. -Ja.
Hör här, jag...
Där är han!
-Så du hatar mig, alltså? -Va?
-Chaz sa det. -Jag sa inte "hatar".
-Jo, det gjorde du. -Okej, jag sa "hatar".
-Men jag ändrade mig. -Ja, till "ogillar".
-Vad gulligt av dig. -Du gillar ju inte mig heller!
Måste vi låtsas att vår relation var nåt annat än en plåga?
-Eller hur? -Okej. Ja, okej.
Du har rätt, antar jag.
-Tack. -Ja.
Bara en sak till.
-Vad då? -Herregud! Jack!
Du är ett jävla as.
Jack, mår du bra? Herregud. Jack, vänta.
-Ja, jag gifter mig med dig, Chaz. -Jag vet inte om jag...
Får jag...
Jag blöder alltid näsblod.
Hayley och jag låg med varann!
-Vad sa han? -Nej.
Vad gör han?
Hayley och jag låg och vi älskar varandra.
Hayley, kom och berätta.
Gå ner från scenen!
Hayley! Hayley!
-Nej, åk. Rädda världen. -Förlåt mig.
Den blöder jämt.
Det är ingen fara.
Åk.
-Jag sms:ar dig. -Ja.
-Fan också. -Åk. Jag mår bra.
Hayley!
Är det sant?
Hör här...
Nej...
Okej.
Sätt er ner.
Vitelli...
Vitelli... Vitelli...
Ge mig en roll, din jävel.
Fan också.
Roberto, snälla!
Prata med mig, snälla!
Jag kan inte tro det. Hur kunde du?
-Vilken jävla mardröm! -Jag vet.
Det var ett misstag. Jag älskar dig mer än...
Nej, det är slut.
-Låt mig bara förklara! -Jag vill inte prata med dig.
Aldrig. Aldrig mer. Det är slut.
-Bröllopet är slut! -Roberto!
Herregud!
Så var vi här.
Lite otur och allt går åt skogen.
Men tänk om det hade blivit annorlunda?
Minns du vad jag sa om de tusentals sätt åtta personer kan sitta runt ett bord?
Skål.
Och äntligen...
...finns en sista gnutta hopp om att allt faktiskt kan bli bra.
Hej, allihop.
Helvete.
-Vad är det? -Helvete!
-Jack? -Skit också!
-Jack... -Jag ska inte vara här.
Va? Jack.
Scusa, scusa.
Ursäkta!
Fan!
Ursäkta oss. Scusi.
-Vad i hela friden gör du? -Jag har tagit en stark sömntablett!
Varför gör du det på din systers bröllop?
Jag gjorde det inte med flit, pucko!
Sluta. Jag mår illa!
Hur funkar det här med fingrarna i halsen?
Jag klarar inte av det.
Hjälp mig. Stick ner fingrarna i min hals.
-Va? -Jag kan inte göra det själv. Jag...
Du måste göra det.
Du har ju så långa, konstiga fingrar. De kommer längre ner i min hals.
-Jag måste imponera på Vitelli! -Vad tror Dina om jag somnar vid bordet?
-Hon kommer att tro att jag är en idiot! -Ja.
Snälla Bryan, för mig!
-Jag vill inte. -Jag behöver det här.
Jag vill inte.
Snälla, det är Hayleys bröllop.
-Okej. -Okej.
Kom ihåg vilken bra vän jag är.
Visst, suverän vän.
-Bästa vän. -Du är min bästa vän.
Mina damer och herrar, mr och mrs Carboni!
Hur vill du... Hur ska jag...?
-Nej! -Ge mig dina fingrar, bara!
-Okej! -Håll dem raka.
Det gör jag.
Nej, nej, nej!
Herregud! Det här är mitt livs värsta ögonblick.
Åh, nej!
Förlåt, jag skulle bara...
Jag ville bara kolla hur ni mår. Mår ni bra?
Bra?
Ja, jag ska... Jag ska bara...
...hitta nåt...
Tack. Kan jag...
Kan jag få lite...
-...lite kaffe? Tack. -Jag har ingen aning.
Jag önskar att du inte...
Kan vi bara låtsas att det du såg aldrig hände?
Bilden är rätt bestående. Ganska svår att glömma.
Okej. Ja...
Det finns en...
...helt rimlig förklaring.
Det är en rolig historia. Verkligen. Jättekul.
Och jag ska berätta den, men inte idag.
Kan vi försöka glömma det?
Ja, jag kan försöka. -Bra.
Det var konstigt.
Ja, jag vet. Jag är ledsen.
Du skulle precis berätta...
...vad du har gjort sen vi sågs sist.
Största delen har nog varit arbete.
Det har tagit upp hela livet.
Ärligt talat. Jag stannade nog bara upp när mamma blev sjuk.
Är min mammas dödliga cancer tråkig?
Nej, det är den inte.
Fortsätt.
-Är du säker? -Ja.
Okej.
Du vet, jag berättade ju hur nära hon och jag stod varann, och...
Det bara...
Alltihop, det var bara...
...som ett stort slag i magen.
Jag kommer inte över hur slumpmässigt allt är, du vet?
Varför hon?
Ja, varför?
Jag brukar...
Jag brukar inte...
...prata med folk om det här, för det känns skumt, men...
Jag blev helt förkrossad av det.
Jag tror inte att jag har kommit över det, och...
Jag tror inte att jag nånsin kommer över det.
Skojar du med mig?
Ett ögonblick.
-Varför är du vaken? -Varför skulle jag inte det?
-Shots! -Shots, shots, shots!
-Shots, säger hon. -Shots!
Ge damen shots.
Okej.
-Maddie Richards. -Va?
Maddie Richards klagade aldrig i sovrummet.
Hon sa att jag var stabila 7,5 av 10.
För det mesta hade jag inte ens helstånd.
Så tänk bara vad du får.
Vilken tur jag har.
Bra gjort.
Ja, du har tur och...
...du borde inse det.
Kom igen, kom igen.
Gå bara dit och hälsa!
Bryan, dra åt helvete.
Jack.
Jack! Jack!
Jack!
Läget?
Chaz friade till mig.
Jag sa att Chaz friade till mig.
Grattis.
Å, helvete.
Vad vill du?
Du.
Förstör inte min systers bröllop. Så gör man inte.
Jag förstör ingenting.
Jag räddar henne.
Signore e signori, mina damer och herrar...
Marc, nej.
Nu ska Hayley och Roberto dansa sin första dans.
Jack. Jack!
-Kom igen. -Hej, Bryan.
Upp med dig, Jack.
Herregud.
Jack, kom igen.
Jack.
Jack!
-Vad gör du? -Jag försöker hjälpa dig.
Genom att slå mig i ansiktet?
-Visst, gå och lägg dig igen. -Nej, förlåt.
Förlåt, jag vet att du hjälper till.
Jag är jättenervös.
Hayley sitter i en jätteknipa.
Du hjälper alltid Hayley ur nån knipa.
Hon är min syster, hon behöver mig.
Dina hatar mig nog.
Varför då?
Jag somnade när hon berättade att hennes mamma har dött.
Jäklar.
Ja...
-Jag är en skitstövel. -Nej, det är du inte.
-Jo. -Nej.
Du är den bästa person jag känner.
Du kan inte prioritera alla andra jämt.
Jag oroar mig för dig.
Ja.
Jag älskar dig.
-Okej. -Nej, jag menar... Nej.
Jag älskar dig, på riktigt.
Mer än som en kompis.
Ja.
Hej!
Har du berättat?
-Nej, stick! -Gör det innan tårtan kommer.
Herregud.
Jack, följ med mig.
-Kom. Jag är för trött.
Upp med dig.
Du har tagit sömnmedicinen, va?
Jack!
Ditt pucko!
-Vakna, snälla! -Jag är klarvaken.
-Gå! -Jag går.
-Ärligt talat! -Jag går.
-Vart ska vi? -Nånstans där ingen hör oss.
Här hör ingen oss.
Jack, snälla!
-Varför slår alla mig? -Jag behöver dig.
Varför då?
Är det verkligen så hemskt? Kan vi inte slappna av och sova?
Marc ska berätta för Roberto att jag hade sex med honom.
Vad då, när ni var yngre?
-Hur nyligen? -Några veckor sen.
Herregud.
Roberto lämnar mig och jag förtjänar det! För jag sabbar allt!
-Nej, det gör du inte. -Jo!
Jag är en enorm förlorare!
Du är ingen förlorare.
Okej?
Du är min syster.
Du är den roligaste, smartaste, snällaste personen i världen.
Visar det sig att Roberto inte kan förlåta dig för ett dumt misstag...
-Å, Jack! -Nej, lyssna.
Om han inte kan förlåta dig...
...så är jag fortfarande här.
Jag finns kvar.
Vi kan vara förlorare tillsammans.
Hör du...
Vi har nog samma problem.
Har vi?
Vi är rädda för ett riktigt förhållande, för...
...vi vet hur lätt man förlorar de man älskar.
-Jack. -Jag är vaken!
-Jag är vaken, jag är vaken. -Snälla.
-Jag är här.
Kaffe?
-Ja. -Okej.
Sen kom jag tillbaka till mitt skrivbord och såg...
-...att de mosat min laptop. -Jim och Jeff?
En gammal laptop. Inte min vanliga.
Jim och Jeff låter som arslen.
En gammal laptop.
Jag måste säga en sak till dig.
-De är inte dina vänner. Skål. -Skål.
-Ska du dricka den? -Jag dricker den här.
Gud, jag måste ha bröd.
Hejsan!
En uppenbarelse i marinblått.
-Rebecca? -Ja?
Varför gillar du mig?
Jag är en fullkomligt självupptagen, neurotisk klantskalle.
Ja. Men...
...de aspekterna av dig stör mig inte.
Tycker du inte att jag är en idiot?
Jo, absolut. Jo.
Du är en fullblodsidiot.
-Ja. -Ja...
Men det finns säkert nån där ute...
...som menar att jag också är lite av en fullblodsidiot.
Så att du är en fullblodsidiot är väl...
...det jag gillar bäst med dig.
Det jag menar är väl att jag gillar dig för att du är du.
Jäklar.
Det är...
Ingen har nog gillat mig för att jag är jag förut.
De brukar gilla mig för den jag låtsas vara.
Ibland i alla fall.
Tja...
...med mig måste du inte låtsas.
Tack.
Tack själv.
-Förlåt, jag vet inte... -Nej.
-Nej, jag... -Jag ville...
Jag tänkte inte...
För det...
-Jag... Gör det nåt om jag... -Gärna det.
-Ja? -Ja.
Hon är din.
-Marc! -Vad vill du?
-Jag vill bara prata med dig. -Det finns inget att prata om.
Kan du... Lyssna bara.
Jag vet vad du tycker om Hayley.
Men vissa saker kanske inte är ödet.
-Inte det här. -Kan...
Jag vet att Hayley förtjänar lycka.
Ja.
Hon är lycklig med Roberto.
Om du...
Om du verkligen bryr dig om henne, låt henne gå, snälla.
Okej. Okej.
Jack. Jack.
Sidney.
-Jag mår inte så bra... -Du kan prata med damer.
Så jag undrar om du har några tips?
Tro mig, jag är inte den bästa personen att be om råd.
-Jo det är du. -Inte nu.
Jag vet att jag inte är lika sexig som...
...Brad Pitt.
Men nu börjar jag oroa mig för att jag är...
Jag tänker nog för mycket på det här...
Är jag tråkig?
Jack?
-Sidney? -Förlåt, Jack.
Fortsätt.
Hör här...
-Försök lyssna mer. -Ja, det är du bra på.
-Nej... -Ja.
-Försök... -Låt folk prata.
-Sidney. -Man skapar en stämning.
Lyssna mer på vad folk säger, bara.
Jag vet att de är dina vänner, men...
Sluta prata om Jim och Jeff.
Jag känner dem inte så väl.
Varför tjatar du om dem, då?
För att verka mer populär, kanske.
Det funkar inte.
Nej.
-Absolut inte? -Det...
Sluta prata om Jim och Jeff. Och för Guds skull...
...lyssna.
Lycka till.
-Framåt! -Ja.
Signore e signori, damer och herrar. Det är dags för hederstärnans tal - Bryan!
-Vart ska du? -Fan, det är jag.
Det är du.
Hallå!
Hej, allihop.
Jag ber om ursäkt för min brist på italienska.
Kärleken är väl bra konstig?
Den är oförutsägbar ibland...
Förvirrande.
Men jag tror...
...att det viktigaste...
...är att personen du är med...
...älskar dig för att du är du.
Du räcker som du är.
Och att du älskar dem som de är.
Det är vad Hayley och Roberto har.
Och vad jag har med Rebecca.
Odjur!
Jag är så ledsen. Herregud.
Jag älskar dig, Hayles, och...
...jag är så glad att du är lycklig.
Jag hoppas att det varar för evigt.
Hayley och Roberto.
Hayley och Roberto!
Tack.
Var det okej?
Det var fantastiskt. Du var jättebra.
-Jag ska hämta en drink till. -Ja.
Hayley och jag...
Hayley och...
Hayley...
Hay... Hayley...
Hayley...
...och...
...Roberto...
Jag hoppas att ni...
...blir väldigt lyckliga tillsammans.
Tack.
Jag är strax tillbaka.
-Jag ska prata med honom. -Okej.
-Varsågod. -Tack.
Marc!
Mår du bra?
Hej.
Jag har funderat.
Vi...
Vi kanske inte ska gifta oss.
Du...älskar mig uppenbarligen inte, och...
...det skulle ju inte funka, eller hur?
Eller hur?
Nån kommer att ha tur som får dig.
Ja...
Särskilt med dina fantastiska genitalier.
Jag visste det.
Men det var snällt att du bekräftade det, för det har stört mig.
Så...
Nej, era vattenmeloner har för många kärnor. Där har ni fel.
Ni har fel.
I Amerika har vi inga kärnor. Vi gör dem utan kärnor.
Jag vet inte ens hur.
-Hej. -Hej.
-Jag heter Cristina. -Cristina?
-Ja, Cristina. -Jag heter Sidney.
-Sidney. -Hej.
-Så vad sysslar du med, Sidney? -Bilförsäkringar.
Det är inte så torrt som det låter.
Jag jobbar med ett par...
Berätta om dig själv. Vad gör du?
-Mig själv? -Ja, vad gör du?
-Jag jobbar på ett postkontor. -Postkontor?
-Ja, i Rom. -Skojar du? Oj, i Rom?
Jag har en vän där.
-Vi jobbar ihop. Julia. -Julia?
-Julia. -Fortsätt.
-Ja, hon är helt galen. -En toka.
-Men rolig. -Ja, härligt.
-Ja. -Hon verkar underbar.
-Jag älskar din kilt. -Försiktigt!
Du får bjuda på middag först.
Är du här ensam?
Ja, jag är här ensam.
Är du här ensam?
Ja, jag är ensam.
Vad är klockan?
Jag vet inte, jag vet inte...
Jag vet inte.
-Bor du i en låda, eller? -Ja.
För den är kärnfri.
Fan.
Fan, jag måste gå.
Ciao. Okej.
Hayley!
-Förlåt. -Hej, Dina.
Du är så vacker.
Jag ringer dig, jag måste åka på en jobbgrej.
-Nu? -Ja, förlåt.
Jag älskar dig. Hej då.
Dina?
Se vem som har vaknat.
Hej.
Jag ber om ursäkt för det som hände tidigare. Jag...
Det gick inte riktigt som planerat ikväll.
Inte? Nej...
Gör det nånsin det i livet?
Nej, du har väl rätt.
-Fan. -Åker du?
Ja, jag måste.
Jag har 16 missade jobbsamtal och var för full för att se det.
Jag...
Jag tänkte...
...kyssa dig...
...den där kvällen.
Jag...
Det kändes som om det var nåt mellan oss.
Jag vet att det verkar galet
för vi hade bara känt varann ett par dagar, men jag...
Jag har aldrig känt så för nån förut.
Eller sen dess.
Och jag trodde att du kände likadant.
Så jag vill bara...veta om...
...om jag inbillade mig det.
Du inbillade dig inte.
Vi missade vår chans, bara.
-Herregud. -Okej.
Okej.
Jag...
Ja.
Okej.
Ja. Tack.
Grazie.
-Hej! -Hej.
Du och Rebecca, alltså?
Jag vet...
Jag vet inte hur det gick till.
Var är amerikanskan?
Hon är borta.
Jag är ledsen.
Vissa saker ska tydligen inte funka.
Sant. Som jag och skådespeleri.
-Jaså? -Ja.
Jag har insett att jag inte behöver det. Det är okej att bara vara jag.
Bara så där? Bara...
Japp.
Färdig. Slut.
Man måste ju ändra sig nån gång.
-Man kan inte bara fortsätta... -Här är du, hej.
Hej.
Jag blev väldigt rörd av ditt tal. -Jaså?
Tack så mycket.
-Är du Hayleys skådisvän? -Det är jag.
Jag gör min nya film. Du kan väl ta mitt kort.
Ring min assistent imorgon. Vi kan ta en kaffe.
-Det ska jag. -Det är okej.
-Jag älskar kaffe. -Vi ses. Hej då.
Herregud.
-Helt otroligt. Vad hände? -Jag vet inte.
Du skulle ju sluta med skådespeleriet.
Skitsnack! Jag älskar skådespeleri.
En av oss har i alla fall lite tur.
Va? Vi har ju alla tur.
Har vi verkligen det?
Har du nånsin tänkt på hur otroligt det är att du ens är född?
Om en enda liten sak i historien hade förändrats
och bara en av dina miljoner förfäder
inte hade träffats precis när de gjorde det...
...så hade du inte existerat.
Då skulle du inte ha levt en enda dag.
-Kom du på det nu? -Nej.
Det är ett citat från en Vitelli-film. Men det är sant, eller hur?
Jag menar, det är rätt läskigt.
Men om vi ska vara ärliga handlar allt om slumpen.
Livet handlar väl om att ta chansen när slumpen ger oss den?
Kan jag ringa upp dig?
Tack.
Hej.
Är du ute och joggar?
Dina?
-Hej. -Herregud!
-Känner jag dig? -Vi träffades på...
Dra åt helvete.
Allvarligt talat, dra åt helvete.
Okej.
Hej, allihop.
Vänta lite. Du ska väl inte sitta där?
Jag tror det.
Vad fan gör du? Vad fan handlade det där om?
-Han är den bästa skådespelaren i världen. -Det vet jag inte...
-Ja. -Tack.
Du skulle vara en "idiota" om du inte anlitade honom till en av dina filmer.
-En riktig jävla idiot. -Lugn.
Han är nästan en stalker efter dig.
-Jag är ingen stalker. -Nej.
-Jag är en "tittare". -Han är lite galen.
Han kanske dyker upp i din dusch.
-Nej. -Tack.
Jag är ledsen. Herregud!
-Det var en olycka! -Så där!
Jag trodde att du hellre var kall än varm!
Hoppas att han inte brände snoppen.
-Hejsan. -Hej.
Tack!
Det är bara luft!
Bryan!
Här har vi en varg som slickar en bebis rövhål!
Det gillar jag inte.
Jag har fått utslag av kilten.
Aha, där är han!
Din kuk!
-Ut med den, då. -Ursäkta?
Titta, allihop! Jack ska ta ut kuken!
Vad gör du?
Britterna är ju galna!