JUJU SAMTAL
Hej, tvilling.
Vet du var mina Saint-Saëns-noter är?
Varför skulle jag veta det?
Jag vet inte. Förlåt att jag vågade ställa en fråga.
Är du klar?
Jag måste låna dina hörlurar. Mina är körda.
Jag får inget gjort ändå.
Du vet hur man säger.
"Äntligen vårlov!"
Jag är på mitt rum.
Varsågod.
Ni måste åka norrut. Där finns fantastiska vingårdar.
Det är en vinregion.
Alldeles intill Venedig. Vad heter den?
-Veneto. -Det är ett alternativ.
-Precis här. -Ja!
Hej!
Juju, hjärtat, har ni redan övat klart?
Vivian övar än.
-Juliet är vår yngsta. -Jag trodde ni hade tvillingar.
Två minuter ifrån varandra. Nån måste hålla dörren.
Vi hörde nyheterna. Juilliard.
Grattis, det är otroligt.
Du tänker på min syster, Vivian. Hon ska till Juilliard nästa år.
-Julie tar ett sabbatsår. -Det är smart.
Jag har en kusin. Han studerade konst på college.
Han undervisar förskolebarn i hur man gör saker av papperstejp.
Hantverk är viktigt.
Vi är åtta miljarder människor.
Alla vill ha sin stund, och det kommer inte att hända.
Instagram-generationen måste börja tänka mer realistiskt.
Jag har inga sociala medier, så...
-Ser du? -Bra. Det är en början.
-När åker vi? -När du vill.
De går på internatskola, Lindberg-akademin.
Skolan där den där flickan...
Det är okej. Jag kände henne inte riktigt.
Okej hjärtat, se till att du har allt klart för imorgon.
-Trevligt att träffas. -Tack.
Okej.
Så, vad var det för ställe?
Max! Max!
-Hej. -Hej, Vi.
Inga problem, ta god tid på dig!
Bilen lastar av sig själv!
Ung kärlek, en fars vakna mardröm.
Har du dina piller?
Jag vet att Juilliard tog hårt på dig.
De vet inte vad de går miste om. Lyssna på mig.
Du har ett stort hjärta.
-Du har ett vackert ansikte. -Pappa.
Oavsett vad artisterna säger,
det finns mer i livet än solon och spotlights.
En akademisk skola skulle döda för att få dig.
Jag hämtar dina grejer.
TILL VÅR FAVORITARBETSHÄST! - M & P P.S. SÄG INGET TILL DIN SYSTER!
DRÖM STORT LYS STARKT
Moira Wilson var en av de bästa musikerna
som nånsin gått på Lindberg-akademin.
För många av er,
så är vad som hände här för sex veckor sen er första erfarenhet av förlust.
Moiras bortgång är en skarp påminnelse om det mörker vi alla står inför
i våra liv och i musikyrket.
Som ni alla vet
så skulle Moira spela solot
i vår showcase senare i år.
Det är en långvarig skoltradition,
och sistaårselevernas konsert har satt igång karriären
för många utexaminerade Lindberg-elever genom åren.
Efter många diskussioner
har vi bestämt att hålla uttagningar till konserten i hennes minne.
Musikelever inom alla discipliner uppmuntras att delta.
Skicka er repertoar till dr Cask.
AVLIDNAS FAMILJ: PRESTIGEFYLLDA SKOLAN BLUNDADE
Är ni orktöntar med på rond två av Hungerspelen?
-Orktöntar? Jag ogillar det. -Berättade du nyheterna?
-Vem säger att jag inte vet nyheterna? -Var du på samlingen?
Jag var upptagen.
-De kör om konserten. -Till minne av Märkliga Moira.
Kan du sluta kalla henne det?
Hon ristade på väggen och kastade sig ut genom ett fönster.
Plus att hon inte pratade med nån och var tvåhänt.
Det är relevant för att...?
Hon skrev med båda händerna. Inifrån och ut, som Leonardo da Vinci.
-Hon var nya nivåer av läskig. -Hon var briljant.
Det känns konstigt att tävla nu.
Hon dog för sex veckor sen.
Ja, det var rätt nyligen. Men en showcase är en stor möjlighet.
Nån annan borde få en chans.
-Juilliard skickar talangscouter i år. -Är det sant?
Min gyllene tjej kommer imponera på alla med sin konsert.
-Det är en öppen tävling. -Kom igen, du är med Cask.
Den bästa läraren, den bästa eleven.
Hur som helst, om du ber om min helt objektiva åsikt...
Det borde ha varit du första gången.
-Så du knuffade henne, och sen... -Håll käften!
-Hon är född till stora ting. -Allt faller på plats.
-Ska du ändra ditt bidrag? -Det är för sent.
Roger låter mig inte.
-Du vet vad jag tycker. -"Ingen vann nånsin nåt med Mozart."
Jules, jag säger detta med kärlek. Tuffa till dig lite.
Upprepa efter mig.
"Roger Melling, du är en alkoholiserad, ryggradslös ursäkt till lärare."
-Det kan jag väl inte säga? -Varför inte?
Ska han sätta klorna i dig?
Okej, sluta.
Det kallas fokal dystoni och är vanligt hos musiker i hans ålder.
Klon kommer att ta dig.
Hallå, du tappade...
MOIRA WILSON MUSIKTEORI
Frasering.
Bra. Mycket bra.
Du lyckades få in några övningstillfällen
mellan alla droger och allt supande.
Jag lämnar supandet till experterna.
Jättekul.
-De kör om konserten. -Jag har hört det.
-Känns det bra? -Jag funderar på att byta stycke.
Jag har kollat på Saint-Saëns Nr. 2.
Tredje satsen behöver jobbas på, men det går.
-Menar du Vivians stycke? -Det är inte så svårt.
Cask låter Vi spela det.
Henry har sina egna metoder.
-Jag vet, men om jag bara får chansen... -Du skulle skämma ut dig.
Är det vad du vill?
Håll dig till herr Amadeus.
Han kommer att belöna dig. Det gör han alltid.
Dr Cask?
Mitt bidrag till imorgon.
SAINT-SAËNS PIANOKONSERT NR 2 I G-MOLL
"Odödlig ära väntar den som i sitt mörker välkomnar mig
Denna bok visar vägen Ett, två, tre, fyra, fem, sex."
Tartini.
Kompositören.
Det stod inte i noterna.
Det är Djävulsdrillsonaten.
Förresten, Vivian vet inte att du spelar samma stycke som hon,
eller hur?
Snälla, säg inget till henne.
Hon skulle döda mig.
Lycka till.
Jules, öppna dörren!
Jules, vi kommer för sent! Jules!
Tvilling, du är skyldig...
-Fan. -Det här är jätteroligt.
-Har du ingen kalender? -Nej, det skulle inte...
Fan!
Såja, titta på mig. Hallå.
Fokusera nu.
Okej.
Sätt i tampongen så går vi.
Vivian?
Jules, inte nu.
Bra framfört, Andy.
-Finns det nån kvar? -Jag har inte spelat.
Juliet. Kom fram.
Kom hit.
Här står det
att du också ska spela Saint-Saëns.
Stämmer det?
När du är redo.
Juliet, hör du mig?
Där är hon.
-Vi väntar på sköterskan. -Vad hände?
Du svimmade.
Hur spelade jag? Var jag bra?
Du skötte dig bra.
Roger säger att du har tagit Propranolol.
-Är det mot ångest? -Ja.
Med tanke på det som har hänt kanske du känner dig lite ur gängorna.
Är det nåt som bekymrar dig? Konstiga tankar?
-Oroande tankar? -Nej.
Ingenting.
Kom ihåg, Ess-dur.
Ett förtecken där.
Hitta var det är.
Samma sak igen.
Glöm inte att namnge kadensen i slutet.
Lämna in era transkriptioner till mig
innan dagen är slut.
Är du okej? Har du träffat sköterskan?
Ja, det var bara nerver.
Du spelade bra. Har Roger fått dig att göra nåt annorlunda?
Nej, jag antar att jag bara kände mig inspirerad.
Det verkar fungera.
Fortsätt så, okej?
Okej.
Vivian!
Kom igen.
Stanna.
Jag klantade mig. Jag borde talat om att jag bytte stycke.
Du tog mitt stycke.
-Är det roligt? -Nej, bara...
Det var du som sa åt mig att byta.
Till Beethoven eller Grieg eller Rachmaninoff.
-Jag tänkte inte. -Nej.
Då hade du insett att du bara skulle skämma ut dig.
Jag vet att du är avundsjuk.
Nu vet alla andra det också.
LINDBERG-AKADEMIN SHOWCASE SISTAÅRSELEVER
PIANOKONSERT NR 2 I G-MOLL CAMILLE SAINT-SAËNS
-Hur känns det? -Bra.
Så du valde Saint-Saëns.
När jag föreslog
att du skulle hålla dig till Mozart
tänkte jag på ditt eget bästa.
Men jag antar att det ligger bakom oss nu.
-Är du stolt över mig? -Stolt?
Självklart är jag stolt över dig.
Vi har studerat tillsammans i fyra år. Du spelar bra.
Ja.
Tänk om jag kunde bli bättre?
Jag förstår inte.
Tänk om jag kunde bli mer än bra.
Tänk om jag kunde bli jättebra?
Tänk om allt jag behövde var en chans att bevisa mig själv?
Jag gillar att du är ambitiös.
Men om alla var konsertmästare skulle det inte finnas nån orkester.
Du är en bra spelare. Jag tror på dig.
Men du måste hantera dina förväntningar.
Vi kan inte alla jaga efter concerti.
-Vad ska jag jaga efter då? -Musiklärare.
Kammararbete.
Du är en lyhörd ackompanjatör.
Skolorna letar alltid efter såna.
"En lyhörd ackompanjatör"?
Jag har övat tre timmar om dagen sen jag var nio.
Jag har aldrig ägt en PlayStation.
Jag har aldrig rökt en cigarett.
Vet du vad den genomsnittliga åldern för att bli av med oskulden är?
17 år.
Nästa månad kommer jag att bli en statistisk anomali.
Jag har gett hela mitt liv åt musiken,
och du tycker att jag ska sitta vid nåt skolkeyboard
och ta skit från sjundeklassare?
Röstade du på henne?
-Vadå? -Tävlingen.
Röstade du på Vi?
Vivian...
...är en skickligare musiker.
Nu lägger vi det här bakom oss.
Nej.
Jag har växt ifrån dig, Roger.
-Växt från mig? -Spela inte dum.
Jag vet det. Du vet det.
Om du var en någorlunda bra lärare hade du skickat mig vidare för längesen.
Och Juilliard? Det är mitt fel också, eller hur?
Jag sa ju åt dig att bredda nätet.
Northwestern, Oberlin, du kunde ha klarat det.
Men nej, du insisterade. Bara Juilliard.
Juilliard, som antar sex procent.
Det plågar dig, eller hur?
Att jag faktiskt har ambitioner.
Att jag inte bara blir en fotnot.
Fotnot? Så som du går fram
kommer du bli bäst i världen på att steka hamburgare.
Hellre det än ett deformerat fyllo
som låtsas att han valde läraryrket
och inte har spelat för publik på 20 år.
Julie...
Vi valde avstängning.
Det kommer att bli en utredning, men Roger är en bra lärare.
-Vi vill inte agera fel. -Okej.
Du får en provisorisk lärare.
Jag har redan frågat Laura. Hon har tid.
Kan jag få dr Cask?
Henry arbetar bara med elever som verkligen är seriösa.
Jag är seriös.
Strunt samma.
Om det var min syster, skulle jag det.
Jag tycker verkligen synd om henne.
På riktigt?
-På riktigt? -Herregud.
-Vad är det? -Tamponger, eller hur, Vi?
Du är en riktig jävla bitch, vet du det?
Lyssna...
Det här är bra.
Nu är vi kvitt.
Vad menar du?
Vad jag menar?
Tvillingar. Tillsammans för alltid, okej?
Okej.
Hörde du om Roger?
Ja. Dålig karma.
De sätter mig med Cask.
Grattis.
Kromatisk skala, från Bess.
I tritonus. Båda händerna.
Okej. Första satsen.
Det är Mozart.
Sist jag kollade spelade du Saint-Saëns.
Eller var det bara för att provocera din syster?
Saint-Saëns.
Första satsen.
Varför bytte du stycke?
Jag vet inte.
Varför bytte du stycke?
Jag ville slå henne.
Hennes teknik är inte bättre än din.
-Det är inte... -Ta komplimangen.
Hennes teknik är inte bättre.
Hon spelar mindre effektivt.
Så, vad gör Vivian till stjärnan och dig till...
...vad du än är?
Hon spelar som om djävulen står vid dörren.
Och Moira?
Moira?
Hon slog Vi första gången.
Var det så hon spelade?
Hon spelade som om djävulen var i rummet.
Musik är en blodssport.
Vill du verkligen vara i strålkastarljuset låter du inget komma i vägen.
Inte ens Vivian.
Fan.
Pappa Da Vinci-land... Buona sera hjärtat.
Med båda händerna, som Leonardo da Vinci...
Herrejävlar.
"Ett, åkallan."
"Två, försäkran."
"Tre, triumf."
"Fyra, fullbordande."
"Fem, rening."
Sex...
Hej, kommer du till festen?
Möt mig vid södra gräsplanen
Det är tradition!
Jag kan inte.
Vivian vill inte ha mig där.
-Det är sent. -Det vill hon visst.
Kom igen. Vi är sena.
-Tänk om de kommer på oss? -De gör de inte.
Du, Max... vänta.
Hur är läget?
Hej!
Förstärkningarna har anlänt.
Läget, grabben?
-Nåt till dig. -Tack.
Och nåt till mig?
Tack, du är bäst.
Okej, festfolket.
Vem behöver varor? Doktorn har anlänt.
Du är en rebell, Jules. En utstött.
En rebell som reser sig mot tyranni...
Okej.
För att klockan är tre på morgonen!
Det är slut, okej?
Jag är med Max...
Vilken del av "det är över" förstår du inte?
Menar du allvar nu?
Nej, jag är klar.
Jag är färdig med att knulla dig.
Och sluta ring mig.
Vi?
Är det du?
Herrejävlar.
Hej, Jules. Är du okej?
Får jag fråga dig en sak? Varför spelar du?
Ärligt talat...
För att få ligga.
-Lite snusk på musiklägret. -Seriöst.
Jag antar att jag alltid velat det.
Du då? Varför började du?
-Du har hört det här. -Inte från dig.
Mina föräldrar gillar två saker.
Dyra semestrar
och smöriga Hollywood-musikaler.
Deras favorit är En amerikan i Paris.
Oscar Levant spelar Gershwins konsert i F.
Jag svär, jag såg den scenen säkert 100 gånger
när jag var mellan fyra och fem år gammal.
Sen började jag tjata, och för att få tyst på mig,
satte mina föräldrar oss i pianolektioner.
Det var som ett mynt i en spelautomat. Allt föll på plats.
Det var inte samma för Vi.
Sen hände nåt.
-Vadå? -Hon blev bra, men inte jag.
Din provspelning var grym.
Tar du nya vitaminer?
-Jag hade en bra dag. -Seriöst?
Okej, men du måste lova att inte berätta för nån.
Särskilt inte Vi.
Jag stal Märkliga Moiras teoribok.
Vänta, va?
Den ramlade ut ur hennes postfack när de städade.
Jag har läst den. Studerat den, antar jag.
Det är som om den pratar med mig.
Som om den försöker hjälpa.
Jag känner mig mer självsäker.
Som om jag tar kontroll.
Vi har väl alla våra laster.
Hur är det med Vi?
Nästa år ska du till San Fran.
Hon kommer att vara på östkusten.
Ja, vi ska...
...få saker att fungera.
-Så du älskar henne? -Visst.
Kom igen, Jules. Du vet hur det är. Kärlek, hat, etcetera.
-Nej, inte riktigt. -Vadå? Har du aldrig blivit kysst?
Vi har alla varit där.
Jag skulle vilja det.
Bli kysst.
Hej, älskling.
Vi bara...
-Hon är min syster. -Vi försökte ringa dig.
-Max hjälpte mig bara. -Jules, låtsas inte vara martyr.
Jag ser hur du tittar på honom.
Och du låter henne hållas, som om du inte visste.
Vi pratade bara.
Jag såg er ju!
-Du såg oss prata. -Jag hörde allt ni sa.
Vad fan?
-Vi! -Vad fan var det där?
-Vi! -Inte ett jävla ord!
Älskling, jag är ledsen. Ingenting hände!
Vad fan?
Vi?
-Vänta! -Jules, vänta.
Var är Vivian?
Herregud.
Älskling, jag kommer.
Håll ut.
Allt blir bra.
Två sekunder, älskling.
Älskling...
Såja.
Max.
Få de andra i säng.
Såg du ljuset förut?
Vilket ljus?
Jag behöver en ambulans. Jules, snälla!
-Fan, Jules. -Vad hände igår kväll?
Efter att Vivian föll?
Han berättade vad som hänt, vi åkte till skolan.
-Och Vi? -Juliet?
Rektor Gordon vill träffa dig.
-Hur är det med din... -De väntar på dig.
Juliet.
Snälla.
Du hörde nog vad som hände igår kväll.
Din syster och Max utanför skolområdet.
-Är hon okej? -Hon mår bra.
Hon är avstängd.
De ska vara isolerade under skoltid.
Vi har försökt få tag på dina föräldrar
ända sen sjukhuset ringde oss. Vet du var de kan vara?
De är i Europa.
-Kan Vi spela? Hennes arm såg... -Bruten. Två ställen.
Vivian tar en paus från pianot.
Ett tag, åtminstone.
-Hur länge? -Sex månader.
-Hon ska till Juilliard i höst. -Det går inte att skynda på läkandet.
Vilket leder oss till varför du är här.
Vi är för långt fram i repetitionerna för att ändra vår repertoar.
Henry säger att du har bemästrat Saint-Saëns.
Erbjuder du mig konserten?
Du behöver inte fatta ett beslut nu.
Men med dina senaste framsteg tror vi att du skulle göra det bra.
Jag har slutprov.
Vi kan ordna fler övningstillfällen åt dig.
Ja.
Ja, jag gör det.
Då är det bestämt.
Andy?
Redo?
Vi... Vi!
Grattis.
Hon förlåter mig aldrig.
Och ändå sa du ja.
Tack.
Du missade lite.
Vi.
Kom igen, Vi, snälla?
Vet du vad doktorn sa?
Jag kanske aldrig spelar likadant igen.
Jag är ledsen att det blev så här, men jag bröt inte armen på dig.
Nej, det hade du inte behövt.
Vad är det du säger?
Du kunde ha ropat.
Max sa att du ropade efter honom.
Men du lät mig falla.
Eller hur, Jules?
Vi brukade vara så nära.
Jag vet att vi har vuxit isär.
-Men jag har aldrig insett... -Jag hörde dig i telefon igår.
Vem pratade du med?
Du har ingen aning om vad du pratar om.
Du var otrogen mot Max. Han har rätt att få veta.
Och du kommer att vara den som är så osjälvisk och berättar för honom?
Det är nåt med dig. Jag märker det.
Men den här gången kommer jag inte att finnas där för dig.
MOIRA WILSON SÖK
YTTERLIGARE EN TALANG GÅR FÖRLORAD
HITTADES HJÄRNDÖD
FADERNS DÖD SJÄLVBRÄNNING
TOGS OM HAND AV SLÄKTINGAR
Du...
-Ville du prata? -Tack för att du kom.
-Är allt okej? -Inte riktigt.
Moiras bok, jag berättade om den.
Jag var inte säker, Men efter häromkvällen insåg jag.
Sakerna i de här bilderna händer mig.
Och inte bara det, de hjälper mig. Här är Vivian.
Och det är Roger.
Och det här är jag. Tror jag.
Så du menar att den här boken förutspår framtiden?
Nej, självklart inte.
Detta hände Moira också.
Visste du att hon blev föräldralös innan hon dog?
Hennes mamma ramlade av en skidlift och hamnade i koma.
Hennes pappa brände ner deras hus.
-Med honom i det. -Jösses, det är hemskt.
-Psykoser kan gå i arv... -Mellan elever också?
Antingen hände dessa saker Moira och nu mig,
eller så är jag galen som hon.
Ingen galen tror att de är galna.
Låt oss tänka logiskt.
Moira drabbades av några fasansfulla personliga tragedier.
Hon kunde inte prata om dem, så hon ritade dem.
Konstterapi är en grej.
Är det inte mer troligt att du såg dessa bilder
och nu projicerar dem i vardagen?
Undermedvetet.
Konserten är om två veckor. Du har slutprov snart.
Du börjar tappa det, Jules.
Jag vet.
Jag är ledsen.
Jag vet inte vem mer jag kan prata med just nu.
Jag måste berätta en sak.
-Kan vi bara prata om det? -Det är slut!
Kan du tala engelska i två sekunder?
Du lyssnar inte ens på mig!
Två dagar. Är du nervös?
Om du behöver nåt.
Det är vår födelsedag imorgon.
Mina föräldrar är tillbaka. De tar med oss på middag.
Grattis.
Har du tid?
Hej, det är jag.
Dörren var öppen.
Mår du bra?
Jag tror inte det.
Okej.
Var är Vi?
Jag vet inte.
Vi har faktiskt...
Vi har gjort slut.
Bra.
Vad är det?
Jag är ledsen.
Det här var en dålig idé.
Max!
Ha den äran i dag
Ha den äran kära kära Vivian och Juliet
Ha den äran i dag
Önska er nåt!
Vi blev så glada över Jujus nyheter.
Vi är ledsna för Vis skull, så klart,
men senast vi hörde Julie spela solo framför en publik var i...
-Andra klass? -Ja.
Deras första lärare gav Juju ett solo på en konsert och...
-Jag spelade aldrig solo med Gwen. -Jo.
Lite gavott. Stackaren gick upp för att spela...
Kan vi byta ämne?
Så, Henry, tjejerna säger att du har haft en stor karriär.
Vilka var de du spelade med? Berlin nåt?
Jag spelade med Berliner. Moskva, London. Nu är jag här.
Du lär en ny generation.
-Missade jag det roliga? -Nej, bara "ny generation".
Klassisk musik.
Statistiken ser inte lovande ut, va?
-Cass. -Nej, snälla.
Fortsätt. En liten debatt har aldrig skadat.
-Vilken statistik menar du? -Tja...
Publiken krymper, folk blir äldre...
Bara 1,5 % av musiken som strömmas online är klassisk musik.
Missförstå mig inte nu. Flickorna valde den här vägen
och vi ser hur hårt de arbetar. Vi tycker att det är fantastiskt.
Men man kan inte hjälpa att undra
om nån finns kvar och lyssnar om tio år.
Har ni hört talas om kompositören Tartini?
Djävulsdrillsonaten.
Tartini var violinist.
En dag vaknar han av att en djävul sitter på hans sängkant.
Djävulen, med fiol och allt.
Han frågar varelsen vad han gör där.
Djävulen svarar att han ska lära honom en melodi så perfekt,
så gudomlig,
att han kommer att gråta av dess skönhet.
Allt han begär i gengäld är en enda själ.
När kompositören vaknar är djävulen borta.
Han tar upp sin penna och klottrar ner några noter.
Tre hundra år senare
är Tartinis arbete till stor del glömt.
Förutom Djävulsdrillsonaten.
Tur för oss att djävulen inte spelar piano.
Vår musik är inte lätt.
Man börjar redan i förskolan,
man ger sitt liv åt arbetet,
och kanske, en dag, duger man för att tävla.
När du går och ser en klassisk konsert
är det inte bara musik du ser.
Det är uppoffring.
Folk kanske hellre lyssnar på en knappt läskunnig tonåring
som svär i takt med en trummaskin,
men så länge det finns människor som uppskattar uppoffringen,
kommer riktig musik att leva vidare,
bevarad av dem som förtjänar det.
Nu kommer det goda.
Hallå! Vi.
-Kom tillbaka. -Älskling, vad...
Vivian Lowe, vart tror du att du ska?
Förlåt, Henry. Jag har ingen aning om vad som flög in i henne.
Det är en stressig tid för alla. Sover ni i stan?
Ja, på ett bed & breakfast.
Dåligt kaffe, men... Vad heter stället vi ska bo på?
Har du biljetten?
-Vilken biljett? -Parkeringsbiljetten.
Är du full?
Jag kanske kan köra tillbaka Juliet.
Jag bor precis vid skolan.
Förlåt. Igår var ett misstag. Jag behöver mer tid.
Hittar du nåt?
Jag visste inte att du dirigerade.
Jag vann den i Tyskland. Leon München.
-Vann du Leon München? -Det var andra plats,
och det var för 20 år sen, men ja.
Så, i morgon.
I morgon.
Lyssna nu, för jag säger det bara en gång.
Det finns nåt inom dig.
Ett frö av storhet.
Det kanske inte har blommat ut, men det finns där.
Det finns folk som kommer att försöka övertyga dig om motsatsen,
så du behöver öva på att säga detta till dig själv.
"Jag har nåt."
Vad gör du?
-Jag trodde att du... -Du trodde fel.
-Du sa... -Jösses, Juliet.
Jag försökte stärka ditt självförtroende,
inte riskera min karriär genom att hångla med en elev!
Är det roligt?
Nej.
Det är bara det att jag vet.
-Om dig och Vi. -Jag förstår inte.
Jag såg ditt nummer i hennes telefon.
Jag visste inte att det var ditt förrän du gav det till mig igår.
Ni hade en relation, eller hur?
Jag gjorde ingenting utan hennes medgivande.
-Hur som helst, det är över. -Varför ringer du henne då?
Du är kär i henne, eller hur?
Jag brukade avguda dig.
Men du är inte annorlunda än Roger.
Beter dig som en stor man i det här tomma huset
med din andraplats-trofé som du vann för två decennier sen.
Och du?
Du vet inget om misslyckande, eller hur?
Det har varit en snårig väg.
Från och med i morgon kommer det att förändras.
Det var du som sa det.
Jag har nåt.
Och till skillnad från dig och Roger kommer jag att bevisa det.
-Jag kommer att bli stor. -Ja.
Låt oss nämna några av dessa storheter.
Gould, Ashkenazy, Horowitz.
Vad har alla dessa namn gemensamt?
Jag vet inte. Vad har de gemensamt?
De gick inte på musikgymnasier.
Har du aldrig undrat varför Perahia och Pollini
inte såg sig besegrade i skoltävlingar?
De hoppade på hästen långt innan andra kunde gå.
De spelade på stora världsscener innan de kunde cykla.
Du kommer inte att missa din chans till storhet, Juliet.
Det har du redan gjort.
Det är inte sant.
Jag är inte som du.
Nej.
Du har inte ens trofén.
Din subba! Ut!
VI: UPPOFFRING
Du är sist i första akten.
Tyvärr kommer Henry inte att komma.
Han sjukanmälde sig.
Allt är säkert bra.
Ville bara låta dig veta.
Jag måste prata med dig.
Ursäkta.
God kväll!
Tack för att ni är här i kväll.
För våra sistaårselever
representerar denna kväll kulmen av en konstnärlig resa
som varat i fyra år här på Lindberg.
Och med det,
låt mig presentera kvällens första uppträdande.
Kom in.
Jag började undra...
Hej, tvilling.
Max berättade vad som hände.
Vad har jag gjort för att du ska hata mig?
När gjorde jag fel?
Andra klass. Ditt solo med Gwen. Minns du?
Mamma gjorde inte det.
Du var så exalterad.
När det var dags och du gick fram...
...så frös du till is.
Som en kanin i en strålkastare.
Mamma och pappa kunde inte få dig att lämna scenen, så jag gick upp dit.
Jag gick upp dit, jag tog din hand,
och sa...
Minns du?
Jag sa att jag alltid skulle finnas där för dig.
Jag var kanske inte alltid den snällaste systern,
men jag höll mitt löfte.
I gengäld tog du min lärare,
min pojkvän och min framtid.
Vet du hur mycket jag kämpat för Juilliard?
Vad jag har offrat?
Och du tog allting från mig.
Varför? För att jag är bättre än du?
Var.
Du var bättre än jag.
-Men jag ska spela på den scenen ikväll. -Skojar du?
Du är inhopparen.
Vi får se vad talangscouterna från Juilliard säger
när denna inhoppare går ut på scenen om 10 minuter.
Tror du att Juilliards talangscouter är här?
Jag vet att de är det. Alexis sa...
Alexis är en idiot.
Juilliard skickar inte talangscouter. Det är världens bästa musikskola.
De behöver inte det.
Du trodde att det här skulle förändra nåt.
-Sluta jävlas med mig. -Det behöver jag inte,
för så här är det...
Du kan gå ut och spela det bästa solot
i musikhistorien, men det förändrar ingenting.
Du kommer ändå att vara Juliet Lowe
och inte ha nånstans att ta vägen nästa år.
Vi är båda misslyckande, du och jag.
Men jag har åtminstone en ursäkt.
Du är bara en medelmåtta.
Lycka till där ute.
Jag har nåt. Jag har nåt.
Jag har nåt.
Juliet, det är dags.
Visa dem vad du kan, Juliet.
Vi ses där ute.
Juliet, vad är det som pågår?
UTGÅNG
Juliet,
du är en stjärna.
Ja.
Det är jag.
Undertexter: Teresia Alfredsson
Kreativ ledare Bengt-Ove Andersson