‫- NETFLIX מציגה -‬
‫- הפקה של NETFLIX/PEARL STUDIO -‬
‫המדענים יודעים לספר דברים רבים על החלל.‬
‫הם יודעים לומר מה המרחק עד לכוכבים.‬
‫הם יודעים לומר שהחלל מתחיל‬ ‫בגובה מאה קילומטרים מעל כדור הארץ.‬
‫אבל הם לא יודעים לספר לנו על כלב החלל!‬
‫הוא אוהב לרדוף אחרי כוכבי שביט‬ ‫ולהתגלגל באבק כוכבים!‬
‫מבחינתו של כלב החלל,‬ ‫הירח הוא פשוט כדור גדול ומפתה.‬
‫וכמעט מדי לילה, הוא נוגס נגיסה!‬
‫וזה ההסבר האמיתי למופעי הירח.‬
‫אז כשהירח גדול ועגול,‬
‫זה כשכלב החלל לא לוקח ביס?‬
‫אז אלת הירח, צ׳אנג־אה,‬ ‫מכריחה אותו לירוק מה שנגס.‬
‫טוב. מי רוצה לשמוע את ההסבר המדעי?‬
‫מצטערת, אבא.‬ ‫אני הכי אוהבת את ההסבר של אימא.‬
‫שתיים נגד אחד!‬
‫ספרי לי על צ׳אנג־אה.‬
‫שוב?‬
‫שוב, שוב!‬
‫אני אוהבת לשמוע על אלת הירח.‬
‫ספרי לי, אימא?‬
‫״זאת עוד עלילה היסטורית‬
‫על צ׳אנג־אה העדינה‬
‫ועל בחור נאה, שמו הואי‬ ‫זוג אוהב‬
‫אהבת אמת?‬ ‫-אהבת אמת.‬
‫אך היא נטלה שיקוי של קסם‬
‫חיי נצח הוא נתן‬
‫והמריאה‬
‫בלי אהוב לבה‬
‫לו היא מחכה ‬
‫על הלבנה.״‬
‫ושם היא חיה היום:‬
‫על הירח.‬
‫ורק ארנב הג׳ייד מארח לה לחברה.‬
‫למה?‬ ‫-מפני שהואי מת כאן, על פני כדור הארץ.‬
‫וכשהיא בוכה, דמעותיה הופכות לאבק כוכבים.‬
‫״היא נכספת אל אהוב לבה‬
‫לו היא מחכה ‬
‫על הלבנה.‬
‫לנצח?‬
‫לנצח.״‬
‫אבא, אתה חושב שצ׳אנג־אה היא אמיתית?‬
‫אם אימא שלך אומרת שהיא אמיתית,‬ ‫סימן שהיא אמיתית לגמרי.‬
‫תודה.‬
‫תביטי למעלה. את רואה את ארנב הג׳ייד?‬
‫הוא מכין שיקוי.‬
‫אני רואה אותו!‬
‫מה הוא מכין, לדעתך?‬
‫גוש ירח!‬
‫חללית ארנבת מגיעה!‬
‫תראו את החללית שלי!‬
‫לא כל כך מהר, אסטרונאוטית קטנה!‬ ‫יש לך מעצורי חלל! תשתמשי בהם!‬
‫דוממי מנוע!‬
‫זהירות, אימא ואבא!‬
‫אולי תעזרי לנו להכין עוגות ירח היום?‬
‫מותר לי?‬
‫אני חושבת שהגיע הזמן שתלמדי‬
‫להכין את עוגות הירח המיוחדות של המשפחה.‬
‫יש!‬
‫סליחה!‬
‫״קח בצק, הכנס מילוי בו‬
‫קמח וביצה נשבור פה‬
‫יש ללוש בכל שעה, ו…‬
‫להתחיל שוב מחדש‬
‫קח בצק, הכנס מילוי בו‬
‫עטוף מעל וגם מתחת‬
‫להבריש ביצה בנחת‬
‫כל עוגה היא מתנה‬
‫עוגות ירח הן מסורת‬
‫עושים הכול פה בזהירות‬
‫בחיבה הן נאפות כאן,‬
‫ניחוח‬
‫כל אחד אוהב‬
‫עוגות ירח הן כמו קסם‬
‫אין לו גבול חלל וזמן‬
‫כל אחד שמח איתן‬
‫תנו לנו עוד חמש‬
‫או אולי 12, כי בני הדודים יבואו‬
‫ואת יודעת איך הם‬
‫הם מתים על העוגות האלה‬
‫אז כדאי שתיתני לי עוד עשרים!‬
‫כל עוגה היא מסר‬
‫שבאור נכתב‬
‫לא תחלוף דקה בלי שתאהב‬
‫בכל עוגה חבוי לו…‬
‫היי.‬
‫״כל עוגה היא מסר חבוי.״‬
‫אווריריות, מתוקות וטעימות.‬ ‫עוגות ירח תוצרת בית!‬
‫עשר בבקשה.‬
‫הידעת שאם תשים 40 מיליארד עוגות ירח,‬ ‫זו לצד זו,‬
‫תוכל להגיע לירח?‬
‫הרבה עוגות ירח.‬
‫כמובן, כשהירח בנקודה‬ ‫הרחוקה ביותר מכדור הארץ,‬
‫תצטרך עוד 426,000,232!‬
‫כדאי שתתחילי לאפות.‬
‫״כל עוגה היא מסר חבוי‬
‫העלים נושרים שוב‬
‫שוב הפסטיבל מתחיל‬
‫זאת תחושה אחרת‬
‫כל עוגה היא מסר‬
‫בעוגה יש מסר חבוי.״‬
‫- כעבור 4 שנים -‬
‫״עוגות ירח, זיכרון הן‬
‫של רגעים משותפים‬
‫כל סיפור אותו סיפרת לי, אימא‬
‫מלא בזיכרונות‬
‫מקולך הוקסמתי‬
‫הוצפתי רגשות‬
‫בואי נכין שוב, אמא‬
‫עוגות.״‬
‫בבקשה.‬ ‫-חג ירח שמח.‬
‫תודה.‬
‫תגידו ״חציל״!‬
‫חציל!‬
‫בטוחה שאת לא רוצה שאבוא איתך?‬
‫כן. אני אסתדר, אבא.‬
‫עוגות ירח?‬ ‫-יש.‬
‫יש לך חבל אלסטי?‬ ‫-יש.‬
‫יש לך את באנג׳י?‬ ‫-יש.‬
‫טוב.‬
‫היי, בערב יבואו אורחים,‬ ‫אז אל תאחרי. טוב?‬
‫אחזור בזמן.‬
‫אבא…‬
‫בזהירות!‬
‫סליחה.‬
‫להתראות בשבוע הבא, פייפיי!‬ ‫-טוב, ביי!‬
‫היא הגיעה!‬ ‫-עוגות ירח טעימות,‬
‫טריות לחג!‬ ‫-ניקח ארבע.‬
‫ארבע? למה לא 16?‬
‫אתם בטח מפתחים תאבון‬ ‫מבניית הרכבת המהירה בעולם.‬
‫את יודעת על המגלב?‬
‫שמעתי עליה בבית הספר.‬ ‫היא בכלל לא צריכה גלגלים.‬
‫צפה על שדות אלקטרומגנטיים‬ ‫כמו על כרית אוויר.‬
‫ריחוף מגנטי זה כזה מגניב.‬
‫ידעת שככה היא פועלת?‬
‫אבא!‬
‫מכרתי את כל עוגות הירח ל…‬
‫תמרים אדומים? אנחנו לא משתמשים בתמרים.‬
‫זה לא מתכון של אימא.‬
‫חשבתי לנסות משהו חדש לכבוד האורחת שלנו.‬
‫פייפיי, זאת גברת ז׳אנג.‬
‫היי, פייפיי.‬
‫שלום.‬
‫נעים להכיר…‬
‫אוי לא!‬
‫אל תדאגי.‬
‫סליחה.‬
‫זה בסדר. אני מרים.‬
‫סיור!‬
‫פייפיי, בואי נעשה לגברת ז׳אנג סיור בחנות.‬
‫נשמע נחמד.‬
‫מצטערת, יש לי שיעורי בית לעשות.‬
‫נוכל לעשות אותם ביחד, אחר כך.‬
‫זה בסדר.‬
‫טוב.‬
‫אני לא מאמינה שזה נפל לי.‬
‫גם אני לא מאמין.‬
‫תודה רבה.‬
‫בצחוק!‬
‫כאן אנחנו מכינים עוגות ירח,‬ ‫וכאן אנחנו מוכרים אותן.‬
‫קפיצת צפרדע!‬
‫מה?‬
‫בואי. קפצי מעליי.‬
‫לא!‬
‫מה? את לא יודעת לעשות קפיצת צפרדע?‬
‫הנה, תסתכלי על קראק.‬
‫מה אתה משחרר פה צפרדע?‬
‫מי אתה בכלל?‬
‫הרגע הכרת את אימא שלי.‬
‫אני צ׳ין!‬
‫הגעתי למקום הרביעי‬ ‫בתחרות הפינג־פונג של יאנשי.‬
‫הייתי צריך להיות שלישי.‬
‫ואגב, יש לי כוח־על!‬
‫את יודעת איזה?‬
‫סופר־מעצבן?‬
‫יש לי שני כוחות־על!‬
‫הביטי לשם.‬
‫מה את רואה?‬
‫קיר.‬
‫בשבילך, זה קיר.‬
‫בשבילי, זה משהו לרוץ דרכו.‬
‫אתה מסוגל לרוץ דרך קירות?‬
‫רוצה לראות?‬
‫כן, בשמחה.‬
‫שום מחסומים!‬
‫ראית?‬
‫כמעט חלק שלם ממני עבר דרך הקיר!‬
‫המולקולות שלי נפתחו.‬ ‫הרגשתי איך הן נפרדות!‬
‫כאילו היקום קרא בשמי!‬
‫אבא, הוא רץ ונתקע בקיר!‬
‫לילדים בני 8 יש המון אנרגיה.‬
‫תבליגי לו הפעם.‬
‫״הפעם״?‬
‫אימא שלו ממש… נחמדה. כן?‬
‫כדאי לך לדבר איתה.‬ ‫-למה?‬
‫לא קורה לך לפעמים שאת קצת…‬
‫את יודעת… בודדה?‬
‫לא! אף פעם. למה? לך כן?‬
‫יש לי אותך. יש לנו אחד את השני.‬
‫כמובן, מתוקה שלי. תמיד נהיה ביחד.‬
‫שום דבר לא ישנה את זה.‬
‫אבל, פייפיי…‬
‫יש משהו חשוב שרציתי לדבר איתך עליו.‬
‫את יודעת שמאז ש…‬
‫שלום!‬
‫מישהו הזמין 12 סרטנים גדולים ושעירים?‬
‫זוזי הצדה. תכף היפה הזאת גם אופה.‬
‫שלום, דודות.‬
‫פייפיי, כמה גדלת!‬
‫טוב לראות אותך!‬
‫פנו דרך לבשלנית האמיתית במשפחה.‬
‫תראי!‬
‫כן! כאלה אני הכי אוהבת!‬
‫אני רעבה!‬ ‫-הצליל הזה!‬
‫איזה ריח מעולה!‬
‫פייפיי, תטעמי.‬
‫תודה, סבתא.‬
‫אני עוברת!‬
‫את כזאת רזה!‬
‫לא מאכילים אותך?‬ ‫-אימא!‬
‫הסרטן השעיר הוא סרטן מתחפר,‬
‫הידוע בצבתותיו הפרוותיות.‬
‫היי, סבא.‬
‫פייפיי, אולי נשתמש בתמרים האדומים שלי‬ ‫בעוגות הבאות?‬
‫אימא העדיפה זרעי מלון במילוי.‬
‫אצלנו משתמשים בתמרים שגדלים בגינה שלנו.‬
‫רוצה לטעום? הם טעימים.‬
‫אני בטח אלרגית לתמרים.‬
‫חוץ מזה, אנחנו מכינים אותן‬ ‫רק בדרך המיוחדת שלנו.‬
‫טוב.‬
‫ימין שלך או שמאל שלי?‬
‫השולחן הזה נהיה כבד משנה לשנה, לא?‬
‫צלחת חמה! זהירות!‬
‫ארנבים לא יושבים לשולחן.‬
‫אתה זוכר מה אימא אמרה.‬
‫חוץ מזה, זה הכיסא שלי.‬
‫השולחן נראה נהדר.‬
‫איפה לשבת?‬
‫פה, לידי.‬
‫תודה.‬ ‫-בוודאי.‬
‫טוב.‬
‫הסרטן השעיר פולש למים באזורנו,‬
‫וגורם נזק לרשתות הדיג ולמינים המקומיים.‬
‫תראי איזה ירח גדול וזוהר!‬
‫יש לך קצת רוטב על ה…‬
‫הוא יהיה ענקי בחג הירח!‬
‫החג האהוב על אימא.‬
‫אביך מספר לי שאת אוהבת את צ׳אנג־אה.‬
‫אלה מסכנה!‬
‫כה בודדה, שם, על הירח,‬
‫כשרק ארנב הג׳ייד מארח לה לחברה.‬
‫בחייך… צ׳אנג־אה אוהבת להיות שם לבדה.‬
‫לכן היא בלעה את שתי גלולות האלמוות,‬ ‫במקום לשמור אחת להואי!‬
‫בעצם, לדברי אמי, ייתכן שאני קרובה של הואי.‬
‫הואי, הקשת! צ׳ו!‬
‫צ׳ין!‬
‫זה לא מה שקרה, דודה.‬
‫הואי היה עסוק במלחמה בשדים…‬ ‫-עם חץ וקשת!‬
‫כשבא שודד וניסה…‬
‫לגנוב את גלולות האלמוות?‬
‫כן, היא רק שמה את שתיהן בפה‬ ‫כדי להחביא אותן.‬
‫אני לא קונה את זה.‬
‫צ׳אנג־אה ריחפה לשמיים,‬
‫בזמן שאהובה היחיד נשאר כאן.‬
‫והתפגר.‬
‫עכשיו יש לה ארנב במקום בעל.‬
‫בחירה טובה.‬
‫זו לא הייתה בחירה.‬ ‫היא לא רצתה להשאיר את הואי מאחור.‬
‫היא מתגעגעת להואי, ובוכה עליו בכל יום!‬
‫מניין לך?‬
‫הם מסתמסים.‬
‫אל תתגרה בפייפיי.‬
‫זו סתם אגדה טיפשית.‬ ‫-זו לא אגדה טיפשית.‬
‫היא אמיתית! צ׳אנג־אה היא אמיתית!‬
‫פייפיי!‬
‫היא נמצאת בירח ברגע זה,‬
‫ומחכה לאהוב לבה האחד והיחיד.‬
‫מחכה. נכון, אבא?‬
‫תן לה רגע לבד.‬
‫היא תלמידה מצטיינת,‬ ‫ועדיין מאמינה בצ׳אנג־אה?‬
‫נשארנו רק את ואני, באנג׳י.‬
‫האחרונים שעדיין מאמינים.‬
‫אין לי מצב רוח לזה עכשיו!‬
‫יודעת מה אני?‬
‫עטלף!‬
‫כן, עטלף חכם בלילה!‬
‫אני מקווה שאת אוהבת חכמים בלילה,‬ ‫כי את תראי אותי עוד הרבה!‬
‫לא אם זה תלוי בי.‬
‫לא שמעת?‬
‫אנחנו נהיה אח ואחות!‬ ‫-מה?!‬
‫אימא שלי ואבא שלך עומדים להתח…‬
‫אל תגיד את זה! לא!‬
‫היי, פייפיי.‬
‫שלום.‬
‫לא רציתי שתישארי בלי קינוח.‬
‫שמרתי לך עוגת ירח מיוחדת מהעיר שלי…‬
‫בלי תמרים.‬
‫תודה.‬
‫שום מחסומים!‬
‫צ׳ין קצת פרוע לפעמים,‬
‫אבל מתרגלים אליו עם הזמן.‬
‫ז׳אנג!‬
‫בואי לפני שאני מנצחת את כולם במה־ג׳ונג!‬
‫כן… עוד נראה!‬
‫להתרגל אליו?!‬
‫בחיים לא אתרגל אליו!‬
‫מה כל כך מיוחד בעוגת הירח שלך?‬
‫אני לא רוצה אותה,‬
‫ואני לא רוצה אותך!‬
‫אני רק רוצה שהמצב יחזור לקדמותו.‬
‫פעם הוא האמין בצ׳אנג־אה.‬
‫הוא אמר שהיא אמיתית לגמרי.‬
‫אבל עכשיו הוא השתנה.‬
‫אילו רק אבא היה חוזר להאמין,‬ ‫הוא לא היה מתחתן איתה.‬
‫הוא היה זוכר הכול.‬
‫הוא היה זוכר אותך.‬
‫באנג׳י!‬
‫אימא…‬
‫למה זה קורה?‬
‫״אשא מבט אלייך‬
‫הרגש שגובר‬
‫שוב את לי מוארת‬
‫וחיבוקך שומר‬
‫זכורה תמונה מושלמת‬
‫בה ההורים איתי‬
‫לפתע היא חטפה לי שם אותו‬
‫ואת פתאום לא אשתו‬
‫מכל מה שסיפרת לי‬ ‫את צ׳אנג־אה הכי אוהב‬
‫איך היא איבדה את הואי‬ ‫היא מרחפת מעליו‬
‫היא תחכה לנצח‬
‫אך באבא לא חיכה‬
‫אם כמוני יאמין הוא בסיפור‬
‫זכרך יהיה שמור.״‬
‫אני יודעת שצ׳אנג־אה שם למעלה.‬
‫אבל איך אוכיח את זה?‬
‫היא במרחק 384,400 קילומטרים מכאן.‬
‫מה אני אמורה לעשות?‬
‫״לרחף‬
‫צ׳אנג־אה, את קוראת לי?‬
‫לרחף‬
‫את למעלה, צופה בי?‬
‫את רואה כל מה שלא נראֶה?‬
‫את שומעת אותי, שם על הירח?‬
‫לרחף‬
‫רק לפרוש כנף ומעלה לעופף‬
‫שם איש כבר לא יטיל ספק בי‬
‫אל מקום בו כלום לא אסור‬
‫שם אולי הלב עוד לא שבור‬
‫בירח הוא שמור?״‬
‫ואני על משפחתי אשמור מלמעלה‬
‫ומשם אראה לאבא שאהבה היא אינסופית‬
‫אראה לו שוב שרק הלב רואה את האמת‬
‫והוא יראה‬
‫האם אגלה איך לפרוץ מחסומים‬
‫ילדה שכמותי איך תדע מה עושים‬
‫אבנה חללית שתמריא למרומים!‬
‫לו רק יכולנו לרחף‬
‫צ׳אנג־אה, בקרוב אגיע‬
‫אבא, בקרוב אפתיע‬
‫בלי משקל ארחף אל על‬
‫היי, צ׳אנג־אה, הלב עוד לא שבור‬
‫בירח‬
‫הוא שמור.״‬
‫באנג׳י, אנחנו נוכיח שהיא אמיתית.‬
‫אבא…‬
‫זה בסדר שאקנה כמה דברים בשביל…‬
‫הפרויקט המדעי הזה?‬
‫בטח.‬
‫תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫לא הזמנתי כלום.‬
‫תודה.‬
‫…מאת אחד המשוררים‬ ‫המוכרים ביותר בשושלות טאנג וסונג.‬
‫זה ייכלל במבחן שלכם.‬
‫רוצה לשתף אותנו במשהו, פייפיי?‬
‫לא.‬
‫היום את המצטיינת בכיתה,‬
‫אבל אולי מחר תהיי במקום 30.‬
‫אסור לשרבט.‬
‫״מגנט ייתן לי חופש‬
‫חיכוך יורד לאפס‬
‫זהו זה!‬
‫F זה כוח, נו מוח!‬
‫ו־G זה כוח הכבידה‬
‫פעולה, תגובה ו...‬ ‫הניווט חובה‬
‫הכול נודע‬
‫דלק אביא לי‬
‫אני כבר אמריא לי אל־על‬
‫נר בוער מרים שקית נייר‬ ‫לכן הכול אפשר‬
‫אסטרונאוט ריחף אל החלל‬ ‫אז גם אני!‬
‫כל פיסה בפאזל‬ ‫תקרב את החלום שלי!‬
‫עוד תראי!‬
‫אוסיף לשיגור מעלה עשרונית‬
‫הספירה לאחור היא כבר מעשית‬
‫נראה שאצליח, אמריא לחופשי‬
‫אז תחזיקי חזק, באנג׳י‬
‫לרחף‬
‫צ׳אנג־אה, בקרוב אגיע‬
‫לעופף‬
‫אבא, בקרוב אפתיע‬
‫בלי משקל ארחף אל־על‬
‫היי צ׳אנג־אה, הלב עוד לא שבור‬
‫בירח הוא‬
‫שמור!״‬
‫הצלחתי!‬
‫אנחנו נמות!‬
‫צ׳ין?‬
‫היי, פייפיי!‬
‫חכם בלילה!‬
‫לא חישבתי את המשקל העודף שלך!‬
‫אנחנו מתים?‬
‫מה קורה?‬
‫אנחנו…עולים!‬
‫מה פתאום…?‬
‫צ׳ין!‬
‫הגיבור המעופף!‬
‫רד הנה! זה לא הזמן למשחקים!‬
‫החיתולים של סבא?!‬
‫זו טיסה ארוכה.‬
‫פייפיי!‬
‫תחזיק חזק!‬
‫מה?‬
‫מה קורה?‬
‫המצלמה שלי…‬
‫באנג׳י, לאן הם לוקחים אותנו?‬
‫וואו!‬
‫וואו.‬
‫ברוכים הבאים!‬ ‫-ברוכים הבאים!‬
‫מה? עוגות ירח מדברות?‬
‫מהר, בואו! היא מצפה לכם!‬
‫בואו! מהר!‬
‫אחרינו, מכאן!‬ ‫-אחרינו!‬
‫זהירות, מדרגה!‬
‫אתם תאהבו את זה.‬
‫אין לי סבלנות לחכות!‬
‫״בלילות‬
‫יש מראות בזכותי‬
‫התוכלו להכיל‬
‫את כל מה שהנני?‬
‫כי אני…״‬
‫צ׳אנג־אה?‬
‫אור סוער כמוני.‬
‫צ׳אנג־אה!‬
‫כל משאלה רק מופנית אליי‬
‫כוכב בשמי הַלָיִל‬
‫אז שאו תפילה ככה לפניי‬
‫אל מול האור של פניי‬
‫אבק בוהק‬
‫של כוכבים‬
‫נדחס ויוצר עוד גופים שמימיים‬
‫ינסו אולי בלי הצלחה‬
‫הם לא יאירו כמותי‬
‫בלילות יש מראות בזכותי, כן‬
‫האור שלי שוטף אתכם ביופי‬
‫תוכלו להכיל את מה שהנני?‬
‫עולם של אור סוער כמוני‬
‫סערה של אור זוהר‬
‫רק סנוור טהור זוהר‬
‫אין כמותי זוהרת כי אני גוברת‬
‫על כל אור סוער זוהר‬
‫האור שלי על היקום שורה‬
‫הלילה מתיירא‬
‫שביל החלב, וזה לא מקרה‬
‫הוא מקנא רק בי‬
‫אני כוכב זוהר‬
‫אין מראה נפלא יותר‬
‫הירח ישימון‬
‫שאותי הכזיב‬
‫דמעות נשפכו, והלב‬
‫נשבר, הכאיב‬
‫ג׳ייד את הקסם הצית‬
‫את הליל הלהיט‬
‫ואורו נהיה אז שליט‬
‫מים דמעות אמריא‬
‫אמריא!‬
‫בלילות יש מראות בזכותי, כן?‬
‫האור שלי עוטף אתכם ביופי‬
‫תוכלו להכיל את מה שהנני?‬
‫כי אין עוד שום אור כמו שלי‬
‫סערה של אור זוהר‬
‫רק סנוור טהור זוהר‬
‫אין כמותי זוהרת כי אני גוברת‬
‫על כל אור סוער זוהר!״‬
‫מי הקצב שסיפר אותך?‬
‫אני.‬
‫יש לך פנים עגולים. את צריכה אורך!‬
‫ויש לך שערת גבה סוררת בדיוק…‬
‫שם.‬
‫שיפור!‬
‫הרבה יותר טוב!‬
‫טוב, ילדה בעלת תסרוקת מצערת.‬
‫זו הייתה קבלת הפנים שלך.‬
‫את רשאית למסור לי את המתנה.‬
‫אני מצטערת, לא הבאתי לך מתנה.‬
‫ודאי שהבאת לי את המתנה!‬
‫אחרת, למה שלחתי את האריות שלי‬ ‫שיביאו אותך הנה מכדור הארץ?‬
‫הם היו שלך?‬
‫הם כאלה מגניבים!‬
‫ושלחת אותם בשבילי?‬
‫כמובן.‬
‫קיבלת את הדבר היחיד שדרוש לי‬ ‫כדי להחזיר את הואי.‬
‫הואי! ידעתי שלא ויתרת עליו.‬
‫זה מה שאמרתי לאבא שלי!‬
‫את מבינה, אני במצב חירום.‬
‫עשיתי דרך ארוכה. בניתי חללית…‬
‫היא מדברת, אבל לא על המתנה.‬
‫לא, אלה.‬
‫בקיצור, את זאת שמאמינה‬ ‫שאהבה אף פעם לא מתה!‬
‫כולם יודעים את זה עלייך.‬
‫גם אבא שלי האמין בזה פעם,‬
‫אבל עכשיו, אני חוששת שהוא מוותר.‬
‫אם רק תהיה לי תמונה‬ ‫שתוכיח לאבא שלי שאת אמיתית…‬
‫תמונות! היא רוצה תמונות.‬
‫כולם רוצים תמונות!‬
‫זה נראה לך כמו הזדמנות לצלם?‬
‫כן?‬
‫אז תזדרזי.‬
‫אין מתנה? אין תמונה.‬
‫אבל אני לא יודעת מה היא!‬
‫אתן לך כל חפץ שתרצי…‬
‫אני לא רוצה ״כל חפץ״,‬
‫אני רוצה את המתנה!‬
‫צ׳ין!‬
‫נראה שאיבדת את המתנה שלי.‬
‫אני חשה שהיא בירח שלי, איפשהו,‬
‫ואני מציעה שתמצאי אותה!‬
‫מספיק עם המשחקים.‬
‫נותר רק שבריר ירח.‬
‫כשאבק הירח האחרון ישקע,‬ ‫יהיה מאוחר מדי להחזיר את הואי.‬
‫לונריאנים!‬
‫אני מכריזה על תחרות!‬
‫אם מישהו ימצא את המתנה ויביא אותה אליי,‬ ‫אגשים לו משאלה!‬
‫אם תהיי הראשונה שתביא לי אותה,‬ ‫תקבלי את התמונה שלך.‬
‫בהצלחה ושיהיה במזל!‬
‫מצאו אותה!‬
‫היא תביא לי את המתנה.‬
‫וג׳ייד, השיקוי שלך הוא הדבר האחרון שנחוץ‬ ‫כדי להחזיר את הואי.‬
‫ואתה תהיה מוכן, נכון?‬
‫תנו לי לעבור! בבקשה!‬
‫היי, אפשר לקבל…‬
‫טרמפ?‬ ‫-סליחה!‬
‫המתנה. היא בטח באתר ההתרסקות.‬
‫מה היא יכולה להיות?‬ ‫-חכי!‬
‫נעזור לך לחפש!‬ ‫-אני לא רוצה עזרה ממך.‬
‫קודם נמצא את המתנה, ואז…‬
‫אמרתי שאני לא רוצה עזרה ממך.‬
‫אבל רק רציתי…‬ ‫-לא רציתי שתצטרף בכלל!‬
‫אבל…‬ ‫-לא רציתי אותך בחיים שלי בכלל!‬
‫את לא יכולה לדבר לאחיך ככה!‬
‫אתה לא אחי!‬ ‫-אבל אני יכול להיות אחיך.‬
‫לעולם לא תהיה אחי!‬
‫באנג׳י!‬
‫אין לי זמן לזה!‬
‫מישהו מוכן לעזור לי?‬
‫אפשר לקבל טרמפ?‬
‫עוף־נוענים בלבד.‬
‫רגע! אני יודעת איפה המתנה!‬
‫טוב… בסדר.‬
‫בעקבות המנהיג!‬
‫טוב.‬
‫אני יכול להיות אחלה אח.‬
‫אני רק צריך להשיג את התמונה!‬
‫בואי, באנג׳י.‬
‫אתה תתנפל עליו,‬
‫ואני אתנפל על השאר.‬
‫קלי קלות.‬
‫מה הדברים האלה?‬
‫שומרי הארמון.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫אני רוצה את התמונה בשביל אחותי!‬
‫ואני רוצה את המתנה.‬
‫ואני יודע איפה היא!‬
‫האמנם?‬
‫קחו אותו לחדר החקירות.‬
‫היא לוקחת אותי לשם?‬
‫כי אני לא מוכן.‬
‫אני לא…‬
‫אני בא!‬
‫שנשחק משחק?‬
‫אתה אוהב משחקים?‬
‫את יודעת שכן.‬
‫אגיד לך מה: אם תנצח,‬
‫אתן לך את התמונה הזו.‬
‫אבל אם אני אנצח,‬
‫תספר לי איפה המתנה.‬
‫סגור.‬
‫נשחק לפי חוקי לונריה.‬
‫עכשיו משחקים, קְטָנְצִ׳ין‬
‫אולי אתה שחקן, אבל כאן זה לא עדין‬
‫אני מלכה, אלופת לונריה‬
‫אני מגישה כדור כמו ירייה‬
‫אוי לא! עוד נקודה שלי‬
‫יש רק דרך אחת לסיים ת׳ייסורים‬
‫אוי, צ׳ין, בוא, אל תתבזה‬
‫ועכשיו הזמן לומר לי ­איפה הדבר הזה.‬
‫אני אגדה לא אדע להפסיד‬
‫גלקסיות שלמות עושות מה שאגיד‬
‫נו, צ׳ין. סבלנות יש עדיין‬
‫אך לנצח תישאר אם ­לא נראה עין בעין‬
‫היי, בוא, אל תתנגד‬
‫אל תנסה אותה, היא תכסח ׳תְךָ‬
‫היי, בוא, גלה את הסוד‬
‫לירח יש גם צד אפל מאוד‬
‫פייפיי אחותי ואין עליה בעולם‬
‫לי יש כוח־על, אני רמה מעל כולם‬
‫היא צריכה לראות תמונה‬
‫אני אפרוץ חומה, אסגור עסקה‬
‫אחבוט בלי חרטות כי אני רוצה לזכות כאן!‬
‫אין לי כבר כוח, נגמר לי הזמן‬
‫מיד אפטר מהטרדן הקטן‬
‫פייפיי מתעצבנת‬
‫ואולי זה הסימן לכוח־על נוסף, ו…‬
‫סא! אני אמן!‬
‫צ׳ו!‬ ‫-סא!‬
‫קורע ת׳גלקסיה ועוקף כמו כוכב שביט‬
‫אכלת אותה ו…‬
‫אין זמן להביט‬
‫אשיג את התמונה והואי הגיבור הוא…‬
‫בגלל האנוכיות שלך הוא לא יחיה תמיד!‬
‫היי, בוא, היי, בוא,‬ ‫תן לי את מבוקשי‬
‫היי, בוא, היי, בוא‬
‫תמלא את רצוני!״‬
‫את יודעת מה שמעתי?‬
‫שאת אישה בת 3,000‬ ‫שבלעה את שתי גלולות האלמוות!‬
‫ועכשיו את חיה לבדך לנצח!‬
‫ניצחתי!‬
‫אף אחד לא יעזוב עד שאקבל את המתנה.‬
‫היי! מה לגבי התמונה?‬
‫הפינג־פונג־פו הזה לא עוזר.‬
‫וזמננו אוזל!‬
‫זו ההזדמנות היחידה שלנו!‬
‫אנא, השתדלי להירגע.‬
‫את לא רוצה לגרום לעוד מטר מטאורים.‬
‫תעשי יוגה איתנו!‬
‫שאיפה מרגיעה,‬
‫ונשיפה מרגיעה.‬
‫אוי…‬
‫אני רגועה.‬
‫אני רגועה!‬
‫אוי, אלה…‬
‫כל כך רגועה…‬
‫אני יודעת שהמתנה קרובה לכאן.‬
‫אני חשה אותה!‬
‫היי, ג׳ייד.‬
‫טוב, לפחות השיקוי פועל.‬
‫לעולם לא אראה שוב את הואי. נכון?‬
‫נראה שאלת הירח חטפה עצבים אסטרונומיים!‬
‫כשהיא כועסת, הדרך הזו היא משימת התאבדות.‬
‫ילדה, בואי נחכה.‬
‫לא, נמשיך הלאה. אחריי!‬
‫שמאלה!‬
‫ימינה!‬
‫עכשיו שמאלה!‬
‫צריך לעבור את התהום!‬
‫לא נצליח!‬
‫אל תהיה פחדן!‬
‫בואו נשיג את המתנה.‬
‫שום מחסומים!‬
‫הנה היא! שם! החללית שלי!‬
‫החללית שלי…‬
‫איזה בלגן.‬
‫איך המתנה הזאת נראית בכלל?‬
‫אני לא בטוחה.‬
‫בואו נתפזר. עוד נמצא אותה.‬
‫היי, אני גובי. מה שמך?‬
‫אני פייפיי.‬
‫אני גובי. מה שמך?‬
‫יש לי תחושה שאנחנו מתקדמים במעגל.‬
‫פעם הייתי מדבר מרוב לחץ,‬ ‫וזה מה שמגניב אצלי,‬
‫שאני מודע לזה שאני מדבר מרוב לחץ.‬
‫אז אני צריך להאט את הקצב,‬ ‫להירגע, ופשוט לנשום.‬
‫אני בודק את הדופק שלי.‬
‫הרוגע הושג.‬
‫מי אתה?‬
‫מה אתה?‬
‫למעשה, אני היועץ הכי נאמן של צ׳אנג־אה.‬
‫בכיר מאוד בחצר המלוכה.‬
‫לא כמו ליצן חצר, אבל בהחלט אחד מאנשי החצר.‬
‫בכיר ביותר. היא לא יכולה בלעדיי.‬
‫אז למה אתה דווקא כאן?‬
‫היי!‬ ‫-רגע.‬
‫זה הרובר הירחי המפורסם?‬
‫עם המצנח שלי?‬
‫לא יודע.‬
‫אתה יכול לקחת לי את הגלימה,‬ ‫אבל אני שומר את מכנסי הירח המגניבים האלה.‬
‫הנה לך!‬
‫מה הוא עושה פה?‬ ‫-מה?‬
‫במקומך לא הייתי מדבר איתו.‬
‫כן. האלה גירשה אותו מהארמון.‬
‫היי, תרגיעו!‬ ‫-אל תקשיבי להם.‬
‫העופות הלונריים האלה… התקשקש להם המוח.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה לא בסדר. הם ביצים סרוחות.‬
‫תראו מי מדבר!‬
‫כן, תולעת ירוקה שכמוך!‬
‫היי!‬
‫די לבזבז זמן!‬ ‫צריך למצוא את המתנה של צ׳אנג־אה!‬
‫צ׳אנג־אה? אני רוצה לעזור!‬
‫אפשר לעזור? אשמח לעזור.‬ ‫אמרתי שאני יכול לעזור?‬
‫לא!‬
‫כמו מי אני נראית?‬
‫״עוף סוער כמוני!״‬
‫בובת צ׳אנג־אה שלי.‬
‫כן, היא מדהימה.‬
‫אני פוצח בשיר בכל פעם שאני רואה אותה.‬
‫מתנה שקיבלתי מאימא שלי.‬
‫זו בטח היא!‬
‫כן, בטח.‬
‫תודה!‬ ‫-היי! חכו!‬
‫מצטערים, טירונית.‬
‫מצטערים.‬ ‫-תחזירו!‬
‫היי! זהירות!‬
‫נמאסת!‬
‫הצילו!‬
‫לא!‬
‫זה שלי! תחזרו!‬
‫הראשון שיגיע לאלה יקבל הגשמת משאלה!‬
‫אל תשאירו אותי פה!‬
‫אני אשיג את המתנה הזאת…‬
‫ואביא אותה ללונריה.‬
‫לונריה?‬
‫תצטרכי מדריך. ונחשי מה?‬
‫פעם עבדתי וגם גרתי בארמון.‬
‫ברגע שאשיג את המתנה בחזרה,‬ ‫אקח אותה לצ׳אנג־אה.‬
‫בבקשה, תני לי לעזור לך להביא מתנה לאלה!‬ ‫-לא.‬
‫בבקשה?‬ ‫-לא.‬
‫בבקשה?‬
‫לא!‬
‫תני לי לסיים.‬
‫טוב, רק תפסיק להשמיע את הקול הזה!‬
‫אבל הקטע שלי הוא שאני מדבר מרוב לחץ,‬ ‫ואני מתחיל לעבוד על זה.‬
‫קלטתי שאני מדבר מהר‬ ‫ואמרתי לעצמי ״תירגע״!‬
‫אז אני משתדל להאט את הקצב, ולנשום, ו…‬
‫לפעמים הלשון קצת מסתבכת לי.‬
‫אני שונא כשזה קורה.‬
‫גובי! מה קורה?‬
‫בבקשה תגיד לי שהם לא רעבים.‬
‫הם לא רעבים.‬
‫אני משקר. הם רעבים מאוד!‬
‫מעולם לא ראיתי אותם רעבים כל כך!‬
‫תברחי!‬
‫הם בדרך לאגם לונריה כדי לאכול!‬
‫היי, אני מכירה את המשחק הזה!‬
‫סליחה מראש!‬
‫בקרוב נשיג את העוף־נוענים ההם!‬
‫זאת הייתה חוויה מגבשת.‬
‫את מרגישה שהתקרבנו? אני כן.‬ ‫בעיניי זה מדהים.‬
‫חברים הכי טובים לנצח.‬
‫לנצח!‬
‫זמנים טובים.‬
‫אז למה אתה חי לבדך?‬
‫זאת שאלה אישית.‬
‫אבל בגלל שאנחנו כבר כמו משפחה,‬ ‫אני יכול לספר לך.‬
‫זה קרה מזמן.‬
‫האלה גירשה אותי מלונריה בגלל שיר ששרתי לה.‬
‫היא גירשה אותך בגלל שיר?‬
‫היא ממש לא כמו שאימא אמרה.‬
‫אימא אמרה שהיא טובת לב ועדינה,‬
‫חיננית כמו ברבור שנוחת על אגם רוגע.‬
‫היא הייתה כל הדברים האלה…‬
‫עד שהואי מת.‬
‫ואז היא פשוט הרחיקה את כולנו.‬
‫כשאתה מאבד את האדם היקר לך ביותר…‬
‫זה משנה אותך.‬
‫כן.‬
‫אחרי ששרתי את השיר ההוא, האלה נעלמה.‬
‫כל האורות בלונריה פשוט כבו.‬
‫קראנו לזה ״החשכה הגדולה״.‬
‫השיר ההוא… תשיר לי אותו?‬
‫לא יודע. האקוסטיקה לא טובה‬ ‫כששרים על צפרדע.‬
‫בבקשה?‬
‫טושה.‬
‫״טוב לך לאחוז קשקש?‬
‫לכשכש ולפזר אור?״‬
‫זה מה ששאלת אותה?‬
‫״ריקוד סגול או צהוב…״‬
‫מה אתה עושה?‬
‫״ובכן, לי זה טוב‬
‫ואז פתאום תראי‬
‫מופע צבעים כזה פראי!״‬
‫גובי!‬
‫״כל רגע משתנה‬
‫וזה פשוט נפלא‬
‫טוב לך בעולם לצפות‬
‫סתם לרבוץ ולבהות בו?״‬
‫אני לא רובצת.‬
‫״לראות ענן ולחשוב?״‬
‫לא.‬ ‫-טוב… אני כן.‬
‫כל יום הוא קצת שונה‬
‫הוא חג, סובב ואז פונה‬
‫כדור שמתגלגל‬
‫אני צופה ונהנה.״‬
‫אני רק רוצה שהמצב יחזור לקדמותו.‬
‫תראי… העולם עוטף אותך‬
‫כל פעם משתנה‬
‫בכל רגע פנוי‬
‫יש מקום לחדשנות‬
‫כן!‬
‫באור‬
‫לבחור‬
‫טוב לך ככה לפחד?‬
‫להתכרבל כך כשכואב לך‬
‫להתאמץ חזק לזכור?״‬
‫כן. לשמור.‬
‫הכול חלף עבר‬
‫מותר עכשיו לפרוח כבר‬
‫ולב גדול‬
‫יֵדע הכול‬
‫כולך אור‬
‫של נפלאות.״‬
‫אז… זה השיר ששרת לה?‬
‫לא, זה היה שיר אחר.‬
‫גובי…‬ ‫-כן, זה השיר.‬
‫עד אינסוף, ללא גבול‬
‫הלב עוד נאמן‬
‫ג׳ייד?‬
‫מה קורה איתך?‬
‫זה הצליח! עשית את זה!‬
‫ובדיוק בזמן!‬
‫עכשיו חסרה לי רק המתנה!‬
‫למה נתתי לעוף־נוענים האלה להיכנס לי לחיים?‬
‫הנה הם!‬
‫הנה הבובה שלי!‬
‫אל תדאגי, אני אטפל בזה.‬
‫היי, קטנטנים!‬
‫איפה היא?‬
‫השתגעת?‬
‫היא שלי!‬ ‫-תחזירי לי אותה!‬
‫תורידי ת׳ידיים מ…‬
‫לא!‬
‫אין יותר מתנה.‬
‫פייפיי?‬
‫את יכולה לצאת. הם עזבו.‬
‫צאי, פייפיי.‬
‫אעשה כל דבר כדי שתהיי בסדר. כל דבר!‬
‫מה אני צריך לעשות?‬
‫להסתכל למעלה.‬
‫אוי לא!‬
‫איבדתי את הכול עכשיו.‬
‫לא את הכול.‬
‫עוד יש לך את זה, ואת זה,‬
‫ו…‬
‫את זה!‬
‫ואת בחיים. זה יתרון.‬
‫המתנה הזאת הייתה הסיכוי היחיד שלי‬
‫למנוע מאבא שלי להתחתן מחדש.‬
‫להתחתן מחדש?‬
‫אימא שלך…‬
‫כלומר, היא…‬
‫איננה?‬
‫עכשיו אני תקועה פה, המתנה איננה,‬
‫ואבא שלי יתחתן עם האישה האיומה הזאת,‬
‫עם הבן הנוראי שלה!‬
‫איזה בן נוראי?‬
‫הילד המעצבן־בטירוף שלה.‬
‫אף אחד לא אוהב יצורים מעצבנים.‬ ‫הם הכי גרועים.‬
‫הוא כל הזמן עושה פרצופים,‬
‫הוא עושה ״קפיצות צפרדע״ כל הזמן,‬
‫הוא חושב שהוא יכול להיתלות הפוך כמו עטלף‬ ‫ולרוץ דרך קירות,‬
‫והוא תמיד קוטע אותי!‬ ‫-תני לי לסיים. הוא עושה קפיצות צפרדע?‬
‫משם קיבלת את הרעיון‬ ‫לרכוב על הצפרדעים האלה?‬
‫לא! כלומר…‬
‫לא ממש.‬
‫והוא נתלה הפוך כמו עטלף,‬
‫כמו שעשית כשכמעט נשרפת?‬
‫משם קיבלת את הרעיון?‬
‫לא!‬
‫בכל אופן, אני לא סובלת אותו.‬
‫גם אני לא סובל אותו.‬
‫אמרת שהוא יודע לרוץ דרך קירות?‬ ‫-תשכח מזה, טוב?‬
‫כמה שהייתי רוצה אח.‬
‫מצד שני, אני לבדי כבר אלף שנה.‬
‫כמה שנים את כבר לבד?‬
‫ארבע.‬
‫תני לזה זמן.‬
‫אולי דעתך תשתנה.‬
‫נראה לי שהרגזנית הקטנה רעבה.‬
‫אולי נאכל משהו?‬
‫כל דבר נראה טוב יותר על בטן מלאה.‬
‫יש פה מפה טעימה.‬
‫טעים. תאכלי מפה!‬
‫אני לא מאמין שאת אוכלת עוגות ירח!‬
‫זה ברברי.‬
‫לעוגות הירח האלה אין רגשות.‬
‫מה זה?‬
‫נראה כמו חצי שבור של משהו.‬
‫צ׳ין בטח מצא את זה איפשהו‬
‫וחשב שיהיה מצחיק‬ ‫לאפות את זה לתוך עוגת ירח.‬
‫אמרתי לך שהוא מעצבן.‬
‫רגע.‬
‫למה זה נראה מוכר?‬
‫לא, לא מכיר.‬
‫החצי הזה משלים את הסמל הזה.‬
‫הקמע הזה, גובי! הוא המתנה!‬
‫עוד יש סיכוי.‬
‫חייבים לקחת את זה לצ׳אנג־אה! בוא!‬
‫צריך לעזור לפייפיי!‬
‫שום מחסומים!‬
‫הצלחתי!‬
‫באנג׳י?‬
‫אולי… אנחנו הצלחנו!‬
‫אם היא תחזור עם המתנה,‬ ‫זה חייב לקרות עכשיו!‬
‫זאפ! תפסתי אותך!‬
‫צ׳ין?‬ ‫-פייפיי!‬
‫אני כל כך שמח לראות אותך!‬ ‫-אתה בסדר!‬
‫זה היה מטורף! העמודים זזו,‬
‫ואז הייתי מוקף!‬
‫תראה! מצאנו את המתנה!‬
‫וואו!‬
‫היי, אני גובי.‬
‫מגניב. אני צ׳ין.‬
‫מגניב כפליים.‬
‫בדיוק חזרתי מאלף שנות גדלות.‬ ‫מעניין אם אפגוש מישהו שאני מכיר…‬
‫גובי!‬
‫הקמע!‬
‫פייפיי! קחי אותו!‬
‫לא! תניחי לי!‬
‫הזמן כמעט אזל!‬
‫תודה.‬ ‫-מהר, לכאן!‬
‫אלה! היא כאן!‬
‫פייפיי.‬
‫אני חושבת שזו המתנה שאת מחפשת.‬
‫כמובן! החצי השני של הקמע!‬
‫שני חצאים הופכים שוב לשלם.‬
‫עכשיו תוכל לחזור אליי.‬
‫״עד אינסוף, ללא גבול‬
‫הלב עוד נאמן…״‬
‫הואי!‬
‫״עד אינסוף, ללא גבול‬
‫הלב עוד נאמן‬
‫כגודל הרקיע‬
‫כאור כוכב לבן‬
‫אני שלך‬
‫אני שלך לנצח.״‬
‫צ׳אנג־אה, לא אוכל להישאר.‬
‫עלייך להמשיך הלאה.‬
‫אבל כיצד?‬
‫לא!‬
‫אהבתנו היא נצחית.‬
‫אנא, אל תעזוב אותי שוב!‬
‫הואי!‬
‫אוי לא!‬
‫זאת החשכה!‬
‫אוי לא.‬
‫מה המקום הזה?‬
‫חלל העצב הקשה מנשוא.‬
‫הוא בלתי־חדיר.‬
‫האלה היא היחידה שנכנסה לשם אי־פעם.‬
‫תני לי לנסות.‬
‫אמרתי לך, את לא יכולה…‬
‫איך עשית את זה?‬ ‫-לא!‬
‫אם תיכנסי, אולי לא תחזרי משם!‬
‫אולי לא תוכלי לחזור הביתה!‬
‫חכי!‬ ‫-פייפיי!‬
‫צ׳אנג־אה?‬
‫זאת אני.‬
‫פייפיי.‬
‫הילדה עם התספורת הגרועה.‬
‫באתי כדי להחזיר אותך.‬
‫אימא?‬
‫פייפיי.‬
‫אימא!‬
‫כאן!‬
‫פייפיי! מכאן!‬
‫מזה חששתי. היא תקועה שם.‬
‫לא!‬
‫באנג׳י!‬
‫פייפיי!‬
‫מה את עושה פה?‬
‫את לא שייכת לכאן.‬
‫אני כן שייכת לכאן.‬
‫את לא יכולה להישאר כאן.‬
‫את רק תישארי בודדה לנצח, כמוני.‬
‫את מוכרחה להמשיך הלאה.‬
‫אבל איך?‬
‫התחושה סופית... עדיין‬
‫העצב רב כל כך‬
‫נמחץ הלב על כל מי שכבר לא איתך‬
‫מוכרחים ללמוד לתת לו‬
‫לכאב לעוף חופשי‬
‫וכל חייך לפתע ייפרשו‬
‫תחושות אז יתחדשו‬
‫אם תאהבי עכשיו שוב יהיה שם בית‬
‫ומשפחה בה לא הכול אפור‬
‫כשאת אוהבת את לא כואבת‬
‫על אהבות‬
‫פה נשמור‬
‫ולא צריך רקטה‬
‫את חזקה מכל השאר‬
‫את מחפשת משהו שבתוכך נשאר‬
‫געגוע שמכאיב עוד‬
‫תמונה חדה כל כך‬
‫והיא איתך לנצח, בלי כל גבול‬
‫כשהלב אינו נעול.״‬
‫שום מחסומים.‬
‫אני רוצה את אחותי!‬
‫צ׳ין!‬
‫אני עדיין ״חכם בלילה״?‬
‫כן, אבל אתה החכם בלילה שלי.‬
‫אפשר לחזור הביתה עכשיו?‬
‫כן.‬
‫רגע.‬
‫מה איתך?‬
‫אני חושבת שמאוחר מדי בשבילי.‬
‫הואי לא יחזור.‬
‫עכשיו זה כבר ידוע‬
‫זה לא רק בדמיון‬
‫הרגש אמיתי הוא‬
‫הלב לעד יזכור‬
‫געגוע שמכאיב שם‬
‫רוחו תמיד איתך‬
‫ולב גדול‬
‫יֵדע הכול‬
‫כולך אור‬
‫של נפלאות.״‬
‫פייפיי!‬
‫זוכרת שרדפנו אחרי העופות הרעים?‬
‫כן! הם היו רעים!‬
‫זוכרת שתפסת צפרדע עם הלשון שלי?‬
‫זוכרת שנפרדנו?‬
‫אתה מתכוון ל… רגע זה?‬
‫כן.‬
‫שלום, פייפיי.‬
‫אם את רוצה להישאר, את יכולה.‬
‫אני אהיה בסדר.‬
‫יש לך חיים חדשים עכשיו.‬
‫לכי.‬
‫שלום, באנג׳י.‬
‫תודה שהבאת לי את המתנה, פייפיי.‬
‫חבל שלא קיבלת ממנה כל מה שרצית.‬
‫כן קיבלתי.‬
‫את היית המתנה האמיתית.‬
‫ביי, פייפיי!‬
‫חברים הכי טובים לנצח!‬
‫לנצח!‬
‫ביי ביי!‬
‫לנצח!‬
‫אני רעב!‬
‫היי, פייפיי.‬ ‫-אין כמו הכופתאות של סבתא.‬
‫פנה דרך, כלב חלל!‬
‫אכילת סרטנים שעירים תוארה‬ ‫כ״חוויה שמשנה חיים״.‬
‫דודה ז׳אנג, אפשר לעזור לך?‬
‫כמובן.‬
‫את יודעת, חג הירח‬ ‫הוא הלילה האהוב עליי בשנה.‬
‫סבתא שלי תמיד אמרה לי‬ ‫שכשיוצרים עיגול מעוגות ירח,‬
‫זה מסמל משפחה שמתאחדת.‬
‫פייפיי, שבי פה.‬ ‫-שבי לידנו.‬
‫צ׳ין!‬ ‫-צ׳ין!‬
‫קח את הצפרדע הזאת מהכיסא!‬
‫סליחה.‬
‫תיזהר. אם הוא יעשה את זה שוב,‬
‫הוא עוד עלול להיות‬ ‫הניסוי המדעי הבא של אחותך.‬
‫אל תגידי לו את זה!‬
‫היום חג הירח, ואין ירח!‬
‫צ׳אנג־אה בטח עצובה כל כך,‬
‫חבויה מאחורי העננים,‬ ‫חולמת על אהוב לבה היחיד.‬
‫די, אל תתחילי שוב.‬
‫להתחיל מה? זה רומנטי!‬
‫אל תשחק באוכל שלך!‬
‫את מתכוונת לאכול את זה?‬ ‫-לא עכשיו, אנחנו מדברות על צ׳אנג־אה!‬
‫נראה שהירח בכל זאת החליט לצאת אלינו.‬
‫מה את חושבת שארנב הג׳ייד מכין הערב?‬
‫גוש ירח!‬ ‫-גוש ירח!‬
‫את צוחקת בדיוק כמו אימא שלך.‬
‫אני יודעת, אבא.‬
‫שנחזור?‬
‫תכף אבוא.‬
‫טוב, חכם בלילה…‬
‫אימא!‬
‫פייפיי רודפת אחריי!‬
‫לא נכון!‬
‫צ׳ין, תפסיק לרדוף אחרי אחותך!‬
‫- מוקדש לזכרה של אודרי וולס -‬