NETFLIX PREDSTAVLJA
SEDAMNAESTOG RUJNA
Gore!
Tommy, podigni ga!
Prestani otezati svako dizanje. Samo ga ubaci.
Uz četiri dana po stupu sve će kasniti šest mjeseci.
To je tvoj tip.
Smiri se, prijatelju.
Obećao sam kćeri da će prva prijeći preko mosta.
-Onoj koja se još nije ni rodila? -Baš toj.
Gore!
Zašto ga opet spuštaš? Miči ga, čovječe.
-Kako je Martha? -Dobro je. Uvijek je dobro.
-Koliko je sati? -Tri.
Mark i Wendell, idite na stanku.
Dobro.
Sutra moraš potpisati Jimmyjevu karticu.
-Sutra. -Dobro.
STIŽE CURICA
Puno se rita?
Beba se…
Da, dosta se rita sada.
-Molim? -Više gore ili dolje?
Kasno je.
-Nije baš ugodno. -Baš imaš sreće.
Baš lijepo.
Hvala. Vidjet ćemo kako će sve proći.
Sranje.
Kao prvo, trebaš…
potpisati ovdje.
Inicijali.
Datum.
Zaboravila si ovdje dolje.
Inicijali. Odmah pored…
Ako ste spremni, idem ja.
-Vidimo se, seko. -Hvala.
Vidimo se poslije.
Volim te, vidimo se doma.
-Dobro. -Sretno.
A za tebe…
Jedan potpis dolje.
I to će biti to. Kupili ste auto.
-Hvala, Chrise. -Nema na čemu.
Zahvaljuješ njemu, a ima proviziju.
-Ja ga plaćam. -Hvala, mama.
Hvala.
Hvala na ovome.
Čestitke. Imate auto.
-Drago mi je što si došao. -Sve je spremno.
Željela sam te pitati…
Kako to da možeš sagraditi most, a ne znaš na sat?
Baš… Jako dobro. Baš smiješno.
Straga je, morao sam ga maknuti. Stižem odmah.
-Hvala, Chrise. -Bok.
I još nešto. Trebam broj socijalnog osiguranja.
-Što će ti to? -Trebamo ga za kredit.
-Voli te, ali ne pokazuje. -Ne, ne voli.
-Upravo nam je kupila auto. -Istina.
Ali s namjerom. Zna da sam ga i ja mogao kupiti.
Želi mi pokazati mjesto. Nije ovdje. Dalje.
Zato je kupila monovolumen. Da me uškopi.
Dobra sirena.
Snažna.
Anita je tako ljubomorna.
Bože, koga briga što ona misli. Nek' se jebe.
-Kakve ima veze? -Nema nikakve. Samo…
Nema nikakve veze. Za razliku od ovoga. Pogledaj.
Bože!
Uzela je sivog, u skladu sa svojom dušom. Divota.
-To joj je duhovna boja. -Ovo smo sada mi.
Istina.
Ovo je bitno. Bitna su sjedala s tkaninom.
Grijači sjedala, zračni jastuci.
-Dobro ćeš izgledati u njemu. -Da, prava stvar za mene.
Nas troje smo bitni.
Pleme je bitno. Koga briga što ona misli?
Znaš što je bitno? Ovo ovdje.
Da.
-Nabavio sam nam nešto. -Bože.
Baš slatko.
Hej.
Čekaj, ovo je…
-Pogrešno je okrenuto? -Dobro je okrenuto.
Ne, naglavačke je.
Ne, namjerno sam tako napravio. To je moja kći.
Drukčija, zanimljiva, šarmantna, inteligentna.
-Skromna. -Skromna, ponizna.
-Da je nazovem? -Da.
-Hoćeš vode? -Ne.
Lijepo napredujemo. Zašto ne sjedneš, ljubavi?
Hoću, još malo.
Sjedni.
Naravno, sad se ne javlja.
Hej, Barbara, opet mi.
Trudovi su svakih šest minuta.
Napreduje… Napredujemo.
Pronašli smo pravi tempo, imamo dobar ritam.
I dobro se osjećamo.
Kada?
Stvarno?
Da, novo je, ali… Što se može?
Dobro, samo nas obavještavaj. Kraj telefona smo.
Hvala.
Dobro… Sjećaš se kako su na trudničkom tečaju rekli:
„Podijelit će se karte, možda neće baš sve biti idealno,
možda neće baš sve ići po planu.”
-To se i dogodilo. -Kako?
Barbara je usred teškog poroda.
-Usred poroda? -Sjećaš se Eve?
I ja sam usred poroda.
-Svidjela nam se. -Nazovi je.
-Evu? -Da, želim… Ne. Barbaru.
-Želim razgovarati s njom. -Usred poroda je.
I ja sam.
Da.
-Nema razloga za paniku. -Ne paničarim.
Samo želim da dođe.
Koliko će joj trebati? Je li rekla?
Beba se porađa, a Barbara će doći čim prije.
Ne odlučujem ja.
-Samo prenosim poruku. -Ne.
Doći će kada bude mogla doći.
To ti govorim. Samo se smiri.
Idemo raditi nešto drugo. Idemo plesati.
-Dođi. -Neću plesati.
Zabavi me nekako.
Da te zabavim? Da ti ispričam vic ili nešto?
Da.
Vic o nečemu što voliš. Što je u hladnjaku?
Brokula? Brokula je u hladnjaku.
Znaš kakvu glazbu brokula voli?
Kakvu glazbu voli?
-Kakvu? -Brok-and-roll.
-Nije istina. -Itekako jest.
-Nema veze s brokulom. -Kamo brokula ide na piće?
-Kamo? -U salatni bar.
Daj, curo.
Stvarno si jadan.
-Što je to? -Dobro je.
Vodenjak?
-Bože. -U redu je.
Što to znači?
Gdje je?
-Eto ga. -Sranje.
Skinut ćemo ih.
-Mokre su? -Ne, dobro je.
-Dobro. -Nazovi je opet.
-Ovo je… -Hoću.
Počelo me je boljeti. Bože.
Bože… Jebote.
Nemoj me tako gledati.
Dođi ovamo.
-Dođi ovamo, ljubavi. -Bože.
Dođi.
Ne na loptu.
Nećeš sjediti na lopti? Zato su nam je i dali.
-Rastegni se malo. -Jebeš rastezanje.
-Oprezno. -Stvarno ne želim.
Zašto mi je tako loše?
Hoćeš ovako?
Kako ide onaj pokret?
Bože. Oprosti.
Čudno se osjećam.
Moram… Zlo mi je.
Masiraj mi leđa.
Hvala.
Sranje.
Mislim da ću povratiti.
Nisi dovoljno jela. Što ćeš povratiti?
Ne znam. Oprosti.
-Izgledaš jako privlačno. -Hvala.
Ali i vrlo preplašeno.
Nisam.
-Doista? -Doista.
-Paničariš? -Nimalo.
Pogled ti je jako…
ustrašen.
-Nije. -Poljubi me onda.
Da te poljubim?
Ne previše.
To je ona.
Vidiš kako je brzo došla.
-Hej. -Zdravo.
Šest minuta između trudova. Upravo je puknuo vodenjak.
-Sjajno. Kako ste? -Dobro, a vi?
-Odlično. Čuli ste se s Barbarom? -Da.
-Kako ste? -Dobro sam.
-Želite vode? -Ne, hvala.
Barbara je stigla? Dolazi li?
-Zdravo, Martha. -Hej.
Jako mi je zlo. Možeš mi donijeti vode?
-Da. -Hvala. Treba mi.
Kako vam ide?
Dobro. Ali posljednja dva bila su stvarno jaka.
-Znam… -Sve su bliže.
Jako mi je zlo.
-To je… -Nisam…
-Jeste li povraćali? -Ne, ništa nije pojela.
Dobro. Znate…
Sve je to normalno. Zapravo, to je dobar znak.
-Stvarno? -Sve smo bliže.
Sva sam znojna. Primite me.
Hej, znam da ste očekivali Barbaru.
Znam da je čudno kad se nešto promijeni,
ali tako mi je drago što sam ovdje.
-Ostat ću uz vas. -Još jedan.
Bože.
Dobro je.
Da samo dišem ili što…
-Sjećate se ovoga? -Da.
U redu.
Dušo…
Koji…
Stvarno grozno.
Odlično vam ide. Dišite.
Sjajno vam ide.
-Imate nešto protiv bolova? -Dobro.
Dolaze u valovima. Samo se prepustite.
Strašno.
Samo ću joj na brzinu poslušati srce.
-Da vidimo kako se nosi s porodom. -Jesi li donio vodu?
Samo legnite ovdje na tren.
-Primi mi ruku ili glavu. -Naravno.
Samo ću…
-Imaš vode? -Da.
Stavit ću vam ovo na trbuh. Bit će malo hladno, dobro?
Za što je to? Srce?
Da.
Zašto ne izlazi?
-Moraš je stisnuti. -Poslušajte.
-Poslušaj. -Jesi li dobro?
Čujete?
-Snažno je. To je odlično. -Čuješ li?
-Zvuči baš dobro. -Hej, malena.
Hej, malena.
Dobro. Odlično. Možete vi to!
-Sada ću… -Jesi li čuo?
Martha.
Martha, podignite stražnjicu na ovo.
Moram… Samo da vidim kako…
Kako stojite, dobro? Pregledat ću vas.
-Koliko ste otvoreni. -Dobre cvike.
Hvala.
-Jako su blizu. -Šteta što nisam uzela epiduralnu.
Sad je već manje od šest, zar ne?
-Dobro. -U redu.
Molim?
Govori o razmaku između trudova.
Dobro…
Manje od šest.
Dobro. Malo ćemo pomaknuti noge.
U redu.
Ući ću prstima i dodirnuti grlić maternice.
Da, možda će biti malo neugodno.
Dobro.
Otvoreni ste šest centimetara.
A beba je jako nisko.
Izlazi?
-Izlazi. To je dobro. -Tako brzo.
-Sjajno vam ide. -Tako brzo.
Odlično vam ide.
Dobro.
Baš super.
Tako mi je zlo.
O, ne…
Slušajte…
-Samo dišite. -Stanite…
U redu je.
Bože! Jebote!
-Bože. -Počelo je.
Užasno.
-Slušajte. -Strašno.
Hej, Martha. Što kažete da legnete u vodu?
-Prebacit ćemo je u kadu. -Koji kurac?
-U kupku? -Da.
-Ostat ću još malo. -Želiš u kadu?
Ovo je grozno. Baš užasno.
-Želiš u kadu? -Da, što god. Da.
-U redu. -Povratit ću.
Dobro.
Dobro. Pogubili ste se.
Ne mogu ovo.
Eva, gdje je Barbara?
Možete vi to.
Ljubazni ste, ali ne mogu.
-Već ste počeli. -Bože. Koji kurac?
-Ne mogu ovo. -Već ste počeli.
Sad ćemo ustati.
Ustat ćemo i otići u kupaonicu.
Hajde.
Hajde…
Tako je.
Ne mogu.
Stavite ruke ovdje. Dignut ćemo vas.
-Malo ćemo prošetati do kupaonice. -Jedan, dva, tri.
Eto ga!
Ne mogu ovo.
-Guzica mi je ispala? -Samo se nasloni.
-Zla je. -Hajde, možete hodati.
-Idemo. -Oprostite, neugodno mi je.
Možete hodati.
-Tako je. -Jeste li ovo već radili?
Jesam.
-Bože. -Koliko djece imate?
-Imam curicu. -Izbljuvat ću se.
-Curicu? -Imam curicu. Imam kćer.
Tako me boli.
Jesi li iznio smeće? Nešto čudno smrdi.
Iznijet ću ga. Samo da te prebacimo u kupaonicu.
-Dođi. -U redu.
Dobro. Dođite i uđite u kadu.
A ja ću sve pripremiti u spavaćoj sobi. Dobro?
Dobro…
Sve će biti dobro.
-Kako ide? -Dobro.
Dobro? U redu.
Ljubavi, podigni ruke.
Što? Pokušavam.
Tako je.
Stravično.
Stvarno grozno. Osjećam kako smrdim. Bože!
-Voda je ugodna? -Hajde, malena.
Zašto ne izađe istog trena?
Drži me za ruku.
-Sad je bolje. -Zar ne?
-Možeš mi pustiti glazbu? -Glazbu?
I ugasi svjetla.
-Volim te. -Poljubi me.
Volim te!
-I ja tebe. Dobro si? -Da. Pusti glazbu.
Dobro.
Diši, ljubavi.
Dišem.
Dobro.
Strašno.
Usrat ću se.
Zanimljiv zvuk.
-Budi mirna. -Da.
Bože!
Zvuči kao da tiskate. Osjećate li potrebu za tiskanjem?
-Želim tiskati. -Dobro. Izaći ćemo iz kade.
Dobro.
-Je li to krv? -Dođi.
U redu je. Samo malo. Potpuno normalno.
Evo ga. Idemo u sobu.
Da tiskam ili…
Ne, nemojte tiskati. Pričekajte. Moram…
Prije tiskanja moram vidjeti koliko ste otvoreni.
Samo…
Podigni. Tako je.
U redu je.
Predebela sam.
Dobro…
-Martha? -Da?
Provjerit ću grlić maternice da vidimo kako stojimo.
Znam. Oprostite, ali… Osjećam glavicu.
-Doista? Izlazi! -Ali ne osjećam grlić.
Hajde, malena.
Potpuno ste otvoreni.
-Otvoreni ste. -Lako je tebi, gade.
-Hej, Martha. -Da?
Sada, ako osjećate potrebu, tiskajte.
Kada dođu trudovi, tiskajte.
Dajte mi dvije, tri sekunde.
Bože!
Tako treba.
Dobro je.
-Dobro! -U redu je.
Dobro.
Tako je. Odlično.
Baš tako. Svaka vam čast.
Odlično vam ide.
Poslušat ću na brzinu da vidimo kako beba podnosi…
porod, dobro?
Samo predahnite.
-Predahni. -Samo želim…
Dobro… Martha, okrenut ćemo vas na bok.
Bebi se ne sviđa ovaj položaj.
-Na ovu stranu. -Na bok?
-Hajde. -Da.
-Bože! Dolazi! -Sljedeći ćemo ovdje dočekati.
Dobro.
Da. Tako je. Tiskajte prema meni.
Dobro…
-Dobro. -Samo tiskajte.
Dobro…
U redu.
Izašla je? Gdje je?
Dobro, da vidimo.
Predahnite na tren.
Puls joj se ne vraća kako bi trebao.
Kako to mislite?
Samo ću…
-Pričekaj malo. -Ne. Kamo ideš?
Puls joj se ne vraća?
U redu. Imali smo dva uzastopna truda
kod kojih se puls nije vratio koliko je trebalo.
Ali nije izvan granica normalnog.
-Koliko je normalno? -Samo…
-Pratit ću nekoliko idućih. -Dobro.
Nastavi li se ovako, pozvat ćemo pomoć.
Prebacit ćemo je.
-U bolnicu? -U bolnicu.
Pratit ćemo. Vratite se k njoj.
-Odmah stižem. -Ali sve je u redu?
Da. Sve je u redu. Idite.
-Dušo? Slušaj me. -Gdje mi je mama?
-Slušaj me. -Što je?
Odlično ti ide.
Sjajno tiskaš. Daješ sve od sebe. Već dugo tiskaš.
Nije neuspjeh pođemo li u bolnicu.
Ne, daj mi stolicu. Ne idem u bolnicu.
-Ako kaže… -Nije na tebi.
-Martha. -Odradit ću to ovdje.
-Izlazi. Pustite me malo. -Slušajte.
Morate bebu smjesta roditi.
Kod sljedećeg truda. Tiskajte svom snagom.
Evo ga.
Hajde, vidim joj glavicu.
Samo tiskajte. Tiskajte.
Tiskajte!
Tiskajte, Martha.
-Čekajte. Molim vas. -Dobro.
Samo da vidim kako stojimo.
Hajde.
Morate ih nazvati. Zovite hitnu pomoć.
Recite im da imamo porod kod kuće i da je beba ugrožena.
Kako to mislite?
-Martha, beba mora ići van. -Gdje je telefon?
Smjesta ćemo to odraditi. Uspravite se.
Adresa je Formosa 423.
Pošaljite nam hitnu, imamo porod kod kuće.
Porod je u tijeku. Adresa je Formosa 423.
Da, molim vas. Hvala.
-Dobro. -Pokušavam!
Sad ćete je istisnuti. Duboko udahnite. Tiskajte.
Tiskaj, ljubavi.
Tiskajte!
Još jedan udah i tiskajte!
Hajde!
Tiskajte, Martha!
Nema odmora. Udahnite. Tiskajte.
-Dobro. -Smjesta!
Hajde!
Hajde, tiskajte! Dobro.
Tako je!
Evo je, izlazi!
Hajde!
Dobro.
Zdravo!
Dobra curica. Hajde. Kako ti je?
Hajde. Daj da te čujemo.
Tako je tiha. Bože.
Stanite. Čekajte.
Pričekajte.
Dobro. Hej!
Dobro zvuči. Jako dobro zvuči.
I boja je dobra.
Hej, malena. Hoćeš vidjeti mamu?
Savršena je.
Dobro!
Zdravo, dušo!
Bože.
Oči su ti tako lijepe.
Hej, malena.
Znam.
Malo ću je pokriti.
Ljepotice.
-Uspjeli ste. -Savršena je.
Pogledaj je!
-Prelijepa je. -Bože.
Sve je u redu, dušo.
Tako je hladna.
Najljepše si što sam ikad vidjela.
Najljepša si na svijetu.
Hej!
Bok. Moja kći.
Moram je uzeti. Poplavila je.
Što?
-Dođi. -Kako to mislite?
Hajde, malena.
Ne!
Hajde.
-Hajde, dušo. -Kako to mislite?
Hajde.
Dobro. Hajde, malena.
Dovedite ih. Dovedite ih smjesta.
Hajde, dušo!
Hajde, diši! Hajde.
Hajde, curice.
Ovdje smo!
Ovdje!
Stanite!
Hajde!
DEVETOG LISTOPADA
Oprostite, ovo je moj stol.
Zar sam tako strašna?
Ne, nimalo.
Samo sam…
Moje je slobodno isteklo, pa ako možete…
Dobro. Bože. Odlazim istog trena.
-Ne brinite se. -Hvala vam.
Stvarno mi je žao.
Samo da uzmem stvari.
Još se jednom ispričavam.
Više ni za što ne odvajamo vrijeme.
Ne odvajamo vrijeme da jedemo, da uživamo u životu.
Imam pravilo da, dok jedem, oko mene nema pametnih telefona.
Martha, to si ti?
Ne prepoznaješ me? Prijateljica tvoje majke.
-Da. -Igramo bridž.
-Naravno, da. -Kako si?
-Dobro sam. -Da?
Znaš, tvoja mi majka govori baš sve.
Sve znam.
Stvarno grozno.
Za sve je kriva ona varalica.
Istrunut će u zatvoru. Sigurno.
Bit će posljedica.
Lijepa majica.
Hvala.
Nema na čemu.
Veži se.
-Da pustim glazbu? -Ne.
O čemu razmišljaš?
Ni o čemu.
Martha, sigurno je nešto. Znam da se brineš.
O ovome. Brineš se što će otkriti.
-Što će naći? -Da.
Bocu vina prije ševe?
Da sam jela sushi?
Ili misliš… Nešto tvoje?
Moje.
Moje… Možda to što ne pijem?
Da, mislim, nije prošlo…
Puno vremena.
Šest godina, pet mjeseci, tri dana.
Četiri dana.
Još ne znamo uzrok smrti.
Tijekom obdukcije proveli smo histološke, toksikološke i mikroskopske testove
da otkrijemo tragove ranijih infekcija,
abnormalnosti kromosoma ili posteljice.
Otkrili smo samo da nije bilo dovoljno kisika.
U 60 do 70 posto slučajeva ne pronalazimo pravo objašnjenje.
-Vi ste liječnik? Kako se zovete? -Dr. Ron.
Dr. Ron. Liječnik ste. Jebeni ste liječnik.
U medicini postoje pitanja bez odgovora.
Pokrenut je postupak protiv primalje.
Uskoro ćemo dobiti stručno mišljenje da bismo utvrdili…
A vaše stručno mišljenje? Stručnjak ste za medicinu.
Ne znate ništa.
Je li se moglo spriječiti, tko je kriv.
Želite reći da ne znate ništa.
Na neka pitanja nemam odgovore.
A na što možete odgovoriti? Ovog trena.
Postupak je započeo i bit će…
Sranje!
Oprostite.
Izaći ću. Oprostite.
Ovo će potrajati.
Gdje je sada?
U mrtvačnici.
Je li moguće donirati organe?
Ne. Sudskomedicinski vještak to je zabranio.
Neki odluče…
donirati tijelo…
u znanstvene i obrazovne svrhe.
Žao mi je.
Hvala.
SEDMOG STUDENOGA
-Koliko sam dužna? -25 dolara.
Izvolite. Hvala.
-Hvala. -Doviđenja.
Odaberi koji natpis želiš, ljubavi.
IVETT POČIVAJ U MIRU
Baka ti počiva u obiteljskom grobu.
-Što nedostaje… -Ti si ovo napisala?
Da.
-Vi ste to napisali? -Da.
Kći mi se ne zove tako. Ona je Yvette.
Počinje s Y, a završava s E.
„Yvette”.
Oprostite.
Nije on kriv. Sean mu je diktirao.
Da, prabaka, mađarski pravopis.
Da nije uvijek posljednja po abecedi.
To nema smisla. Popisi se rade po prezimenu.
A zbog tebe smo odabrali američki pravopis.
Ali to je sitnica, Martha.
-Sitnica? -Da.
Da, imaš pravo.
Najobičnija sitnica.
Sitnica. Jer neće… Ionako neće biti sprovoda.
-Neće biti sprovoda. -Nisam tako mislio.
-Neće biti nadgrobnog spomenika. -Promijenit ću ga.
-Odaberi barem slova. -Samo velik gubitak vremena.
Što je?
Martha.
Martha!
-Odaberi oblik slova. -Martha!
Nema smisla. Donirat ću tijelo sveučilištu pa…
Ovo je sve…
Martha!
Potpuni gubitak vremena.
Martha! Daj!
Mogu uzeti cigaretu?
Slobodno.
Samo zadržite redoslijed, a mi ćemo malo promijeniti.
Ja ću platiti.
Ne, ja bih platio.
Želio bih platiti.
Hvala.
Nešto mogu i ja platiti.
Sean, nemoj pušiti. Ponovno ćeš početi.
-Kamo ideš? -Pet minuta!
Sranje.
Sean.
Treba joj pomoć.
Ne zna što radi.
Pogreška za pogreškom.
Naša je dužnost pokazati joj pravi put.
Što to znači?
Poznaješ Suzanne? Njenu rođakinju.
-Ne. -Ne?
Čudesna djevojka.
Ima predivan ured u središtu grada.
Rekla je da će preuzeti građansku parnicu
ako joj predam sve dokumente.
-Želite dokumente? -Tako je.
Moram prvo porazgovarati s Marthom.
Stvarno?
Zar ne želiš da netko odgovara za ovu grozotu?
Martha ne može sada o tome razmišljati.
Zato sam mislila…
da bi ti za promjenu mogao preuzeti odgovornost.
Stvarno.
Volio bih joj ih sam predati, ako se slažete.
Kada?
Uskoro.
I bolje tako.
Pusti me na raskrižju. Želim prošetati.
Nećete da vas dovezem do vrata?
Ne, treba mi zraka.
PRIMALJI PRIJETI PET GODINA ZATVORA.
LOV NA VJEŠTICE POTIČE LIJEČNIČKA ELITA.
Bok.
Hej.
Pušiš?
Oprosti.
-Dobar dan? -Da.
-Ti? -Da, dobro.
Moramo razgovarati o tužbi.
Moramo dovršiti ovo.
Već sam se vraćao iz mrtvih. Iz mraka, hladnoće.
Velikog mraka i hladnoće. A sad je ona u mraku i hladnoći,
a ja ne mogu ništa učiniti. Ruke su mi vezane.
Molim te, Martha.
Nisam ti majka.
Partner sam ti. Ekipa smo. Možemo li razgovarati?
Martha.
Molim te, izađi.
Nedostaje mi.
Nedostaje mi. Molim te, Martha.
Oprosti. Samo mi obećaj da nećeš…
Nemoj je nikamo slati.
Molim te.
Obećaj mi.
Obećavam.
Sean mi je rekao da si možda ovdje.
Izvan sebe je.
Sad ste si dobri?
Slažemo se oko nekih stvari.
Ima li on uopće izbora?
Martha, stani malo. Molim te.
Ne pokušavam te razuvjeriti. Znam da ne mogu.
Znam da si odlučila svoju bebu donirati za medicinska istraživanja.
Samo te molim da nam je, kad sve to završi,
vrate da je možemo sahraniti.
To je sve. To bi bilo ispravno, dušo.
Zato što ti tako kažeš?
Stvarno želiš svoju bebu ostaviti u masovnoj grobnici
kao da je životinja?
Bože.
To ti je smiješno?
Da. Tako jeftino.
Martha.
Hvala što ste čekali.
Dobro…
Izvolite. Potpišite ovdje.
I ovdje još jedan potpis.
Još jedan dolje.
DVADESET PRVOG PROSINCA
Pozdrav. Trebam Suzanne Weiss.
-Ravno pa lijevo. -Hvala.
-Tko je ovaj? -Naručen je za 17.30.
-Hej. -Zdravo.
Ja sam Sean.
-Da, Carson, zar ne? -Carson, da. Elizabeth.
Želiš li ući?
-Da. -Dobro.
Možda nije dobar trenutak?
Zaboravio sam papire. Evo me odmah.
-Znaš da smo u rodu? -Da, valjda jesmo.
Čudno.
Zašto želiš izbrisati moje dijete?
Ne treba nam ova soba pa…
Nemamo dijete.
-Zašto si hladna prema meni? -Hladna?
Da.
Hladna sam?
-Hladna si. -Dobro.
Pa…
Petljaš s mojom mamom meni iza leđa, pa…
Ne diraj to, molim te.
Martha, želim je vratiti onamo.
Možeš mi dati tu sliku?
Prestani.
Sranje.
Kako ruka?
Ne želiš ovu jabuku?
Smeđa je.
-Ne želim je. -Dobro.
O čemu razmišljaš?
Novčić za tvoje misli.
Razmišljam o svojoj ruci.
-Kako je? -Dobro.
Mislio sam možda malo otići u Seattle.
-Seattle? -Da.
Kao na izlet. Mogla bi poći sa mnom.
Otići ćemo na put.
Mogli bismo kupiti jeftinu kućicu na zemlji.
Imam prijatelje koji bi nam pomogli s uređenjem.
Dobro bi nam došlo, Martha.
Bilo bi dobro za nas. Za tebe i mene, promjena okoline.
Hoću reći…
Hajde, idemo.
Trebali bismo poći.
Nedostaješ mi.
-Diraj me. -Ma daj!
-Diraj me. -Sean.
Nedostaješ mi.
U redu je.
Diraj me.
Jebiga!
Skini ovo.
Kopča je straga.
Sean! Nemoj je trgati.
-Skini je. -Ti ćeš…
Sean. Pusti me da skinem…
Daj da ih skinem!
-Dođi. -Daj!
Prestani!
Slušaj me.
Skinut ću ih ako me pustiš malo.
Jebote!
Oprosti. Pusti me… Samo tren.
Jebi ga! Ne želim više.
TRINAESTOG SIJEČNJA
Hej, Chrise.
Čovječe, tako mi je žao.
Da, u redu je… Ne, čekaj…
Nemam pojma. Ne mogu ni zamisliti…
Da. Želim…
Preuzmi auto od mene. I daj mi novac za njega.
Poslije ga prodaj.
Mogu ti pomoći da ga prodaš.
Trebat će nekoliko mjeseci…
Treba mi lova odmah. U gužvi sam.
Ruke su mi vezane.
Nakon što prodamo auto, gotovo je.
Ali nisam ga vozio šest mjeseci. I dalje je to isti auto.
-Razumijem. -Chrise, trebam to.
Moj šef… U redu.
Moraš mi to odraditi odmah.
-Dobro. -Oprosti.
Možda… Mogao bih ako…
Je li auto nesiguran?
Postoji li neki problem…
-Ako je auto nesiguran… -Možemo ga uzeti.
Kako ćemo to riješiti?
Da dođe do nesreće, mogao bih naći način.
-Tako ćemo. -Dobro.
Tražite nešto o klijanju?
Imam bolju knjigu od toga.
Pogledajte ovu.
Ne, ovu.
-Hvala. -Nema na čemu.
Hej.
Moramo razgovarati o mami. Naglo je ostarjela.
Gotovo je zapalila kuću.
Ja sam kriva?
Nisi se javila na telefon kad ti je željela reći da kuća gori.
Pa je tebe poslala?
-Ne znam zašto sve ide preko mene. -Kad me zove, na sastanku sam…
-Zar nisi dala otkaz? -Molim?
-Chris je rekao. -Nisam razgovarala s njim.
Sean mu je rekao kad je vraćao auto.
Molim?
Ovo je tvoje. I…
-Nije moje. -Bilo je u autu.
Našla sam i rolu filma.
Dala sam je razviti.
Moram ići raditi. Vidimo se.
-Volim te. -Volim te.
Znaš, ne bih se brinula zbog toga.
Svi je žele ubiti. S obzirom na pogrešku,
slučaj je riješen. Dvije do osam godina.
Grubi nemar jer nije pozvala hitnu na vrijeme da spasi bebu na umoru
dovoljan je da ode u zatvor.
U redu.
S tvojim svjedočenjem
sigurno pobjeđujemo.
Odlučite li pokrenuti i građansku parnicu,
mogu naći osobu od povjerenja da vam to vodi.
Imate dobre izglede za obje.
Mogli biste dobiti milijune.
Znaš za ovaj most?
Most čiju sliku imaš.
-Ne. -Iza njega se krije velika priča.
U četrdesetima se jednostavno raspao.
Bio je to treći najveći most u SAD-u.
Golden Gate, George Washington pa Tacoma.
U četrdesetima se srušio. Nisu znali zašto.
Pozvali su stručnjake.
Matematičari, znanstvenici, nitko ne zna.
Pregledali su temelje, žice, ništa.
Sve je bilo u redu.
Napokon se netko sjetio rezonancije.
Što?
-Rezonancija. Znaš što je to? -Ne.
Rezonancija je…
Svaki kruti predmet vibrira.
Kad se vibriranja podudare, nastaje rezonancija.
Ponekad zna biti tako snažna da može srušiti cijeli most.
-Događa li se to često? -Ne.
Znaš kad se ljuljačke same pomiču?
To je rezonancija. Hvala ti.
Na svemu.
Stojim na usluzi.
Moram ići.
Pozvat ću nam taksi.
-Pozvat ću nam taksi. -Ne, moram ići. Oprosti.
Sranje.
Možemo do Ulice Chrystie? Odmah. Hvala.
HOĆE LI BITI PROGLAŠENA KRIVOM?
PET TOČAKA: NEMAR
DVIJE TOČKE: POVREDA DUŽNOSTI
JEDNA TOČKA: UBOJSTVO IZ NEHATA
ZAHUKTAVA SE SLUČAJ EVE WOODWARD
Jesi li se zabavila?
Da, jesam.
Gdje si ti bio?
-Bušio si? -Da.
Robert kaže da te nije vidio tri tjedna.
Pa što si onda bušio?
Ne moraš mi lagati.
Ti si meni lagala.
Jebena si lažljivica.
Kujo.
Jebena si kuja i lažeš.
Bijedna lažljivica. Jebeni klaun.
Klaun si i lažljivica, kujo.
PETOG VELJAČE
-Hej! -Oprosti.
-Koji kurac, Chrise? -Oprosti.
-Zaboravio si na mene? -Oprosti. Pazi, sklisko je.
Uzbuđen si što ulaziš u maminu kuću?
Potrčao si.
Moja rođakinja?
Nemoguće.
-Zdravo. -Hej.
-Otkud ti? -Nismo se vidjeli sto godina.
-Da. -Nevjerojatno.
Tvoja me je mama zamolila… Uđite.
-U kuhinji je. -Dobro.
Zdravo. O, patka.
Izgleda izvrsno.
Hoćeš da je premažem?
-Dobro ti ide mazanje? -Da, znam mazati.
-Izvoli. Hvala. -Uzet ću ovu.
Trebaš pomoć sa salatom?
Da, ne bi bilo loše.
-Napravi salatu, ali nemoj je pojesti. -Svježa je.
Da, svježa je.
Da ih isjeckam? Na debelo? Tanko? Kako?
Nemoj predebelo.
Ali ni pretanko.
Hej, ljubavi.
-Kako si? -Dobro. Gdje je Martha?
Doći će poslije.
Sama?
Ne znam.
Vraćamo je?
Već si završila?
-Dobro. -Planiraš nešto?
Molim? Ne, ništa.
-Planiraš nešto. -Što?
Planiraš nešto.
Pozvala sam Suzanne zbog pravnih savjeta.
Oko čega?
-Našao si mi ključeve! -Izgleda.
Bili su u zdjeli.
Još nešto?
-Ne, ne treba. -Jesi li dobro?
-Da? -Hoćeš popiti nešto? Čaj? Izvoli.
Ne treba, hvala.
-Evo je. Liz. -Nemoj me tako zvati.
-Kako si? -Zdravo, dušo.
-Što ima? -Ovo je za tebe.
-Sunčanica, mislim. -Baš su lijepe. Krizanteme!
Kupila sam ti ovo…
-Za mene? -Može se upaliti, kažu.
-Kako mogu pomoći? -Prelijepo.
Hej, pazi kamo hodaš.
-Kad se to dogodilo? -Vjerojatno sada. Počistit ću.
Stao je u svoje govno.
Dođite u dnevni boravak. Zar nije lijep?
Hej.
-Da, lijepo izgleda. -Kako si?
Drago mi je što vas vidim.
-Adaptirala sam. -Odlično izgleda.
-Znaš li što je to? -Ne znam.
Pokazat ću vam. Vidite ovu stolicu ovdje kako sama stoji?
-Da. -Izgleda pomalo usamljeno i tužno.
Pronašla sam živopisan i razigran jastučić.
Stavila sam ga. I odmah se proljepšala.
Da. Želiš sjesti?
-Vidiš? -Da. Hoćeš sjesti?
Adaptiram kuće po cijelom gradu.
Ne za novac. Više kao hobi. Za prijatelje.
-Postavit ću stol. -Dobro.
Dakle…
Martha?
-Da ti posudim češalj? -Češalj? Ne.
Ne? Dobro. Dražesno si se odjenula.
Manje svečano nego što sam mislila, s obzirom na priliku.
Priliku?
-Chrise, imaš piće? -Stavit ću ih u vodu.
-Zdravica. -Dobro.
-U vaše ime. -Zdravica?
Za izlazak iz kuće.
-Izašli ste… -Znam. Živjeli.
-Osjećajte se bolje. -Sean.
-Hej. Suzanne. -Rođakinja?
-Drago mi je. -I meni.
Neki je dan tip u crkvi rekao nešto…
-Tip? Svećenik? -Svećenik.
Držao je propovijed.
Rekao je…
nešto duboko. Rekao je: „Vrijeme liječi sve rane.”
Pomislio sam:
„Prilično dobro.”
A čime se ti baviš? I dalje sviraš?
Ne, nisam već neko vrijeme. Samo radim.
Sviram samo kad mi plate, pa…
-U crkvi? -Da.
Baš uzbudljivo.
Drugačije okruženje, nema sumnje.
Vjernici.
Da, bolji od obožavateljica.
-Slični su zapravo. -Istina.
-Imao si dobar bend. -Hvala.
-Pravo vrijeme za bend. -Istina.
-Preporod grungea. -Čovječe.
Ludo. Tad su svirali i White Stripes, zar ne?
-Oni su svirali. Tko još? -I Hives.
Hives, Strokes, Beck.
Beck je drukčiji. Mekši je. Vi ste bili žestoki.
Što su svirali Stripesi?
-Trebaš pomoć? -Stripesi su…
-Pomoć? -Ne. Otišla sam po još jednu čašu.
Kako je ono bilo? Brat…
Suprug… Brat…
Glumili su da su brat i sestra,
ili muž i žena.
-Stripesi? -Da.
-Bilo je nešto. -Tko su oni?
-White Stripes? -To je neki bend?
Duhovito.
-Ne znaš White Stripese? -Ne.
-Stvarno? -Ovo je…
-Ne. White Stripes? -Suludo.
Ma daj. Pa gdje si bila 2001., 2002. godine?
Reklama za Colu. „Seven Nation Army”.
Ta jebena stvar.
Da, znam tu stvar.
-Puštaju je na… -Da.
Dakle, priča ide ovako. U bendu su dvije osobe.
Dečko i cura. Dečko se zove Jack White.
-Cura se zove… -Meg.
Meg. U bendu su, a bend im je…
U braku su…
Da. U braku su, ali govore da su brat i sestra.
Zapravo su muž i žena. Odnos im se raspada pred svima.
Kao Sonny i Cher.
Gledaš ih. Svi misle: „Bože.
Svađaju li se?” Ne slušaš glazbu.
-Pratiš tračeve. -Tako je.
A ne glazbu.
Kad gledaš par kako svira,
ne razmišljaš o pjesmi ili instrumentaciji.
Pitaš se: „Ševe li se? Otkud se poznaju? Imaju li klince?”
Grozno.
Pogledaj Donnyja i Marie. Suprotno.
Da, ali stvari su im bile pušiona, pa nije bilo bitno.
Nisi ni želio pomisliti da ima nečega.
Istina. Ako su bili užas, a bili su brat…
To sam želio reći.
I što je bilo s tvojim bendom?
Glupost. Svi su odrasli i počeli se baviti drugim stvarima.
-Drugim bendovima ili glazbom? -Ne, samo…
„Super. Budi tata. Nemaš više vremena za ovo.”
-Gledali su me kao klinca. -Ostali?
Da. Nije mi se svidio način kako je razgovarao sa mnom.
-Bio je stariji od tebe. -Da, ali govorio je s visoka.
-„Bolji sam od tebe jer imam klince.” -To ne bi bilo u redu.
Tako je. Kakve to ima veze?
-Ne utječe na tebe. -Ne, učiniti to.
Kad si tako mlad, na rubu da se probiješ.
-Zašto bi? Baš ima smisla. -Kakav je to ton?
-Što se zbiva? -Ton?
-Samo razgovaramo. -Što? Složila sam se s njim.
Da, i mi se slažemo. Svi se slažemo.
-U čemu je problem? -Problem?
Nemoj ga napadati. Samo pričamo.
Na lakšim smo temama.
Da. Lakšim.
Da, ja sam…
U redu.
Oprosti. Nisam to povezao.
-„Beba”. Nisam znao. -Bože.
Što uopće radimo ovdje? Ovo je potpuno suludo.
Pa, kad već pitaš…
Suzanne… Posavjetovala sam se s njom o…
-O čemu? -O slučaju.
Ti si tužiteljica?
-Da. -Da, izvrsna je odvjetnica.
A i članica obitelji. Razumiješ?
Voli nas. Ovdje je da učinimo pravu stvar.
Slučaj je već dobiven. Svi mrze tu ženu. Samo ću…
Da, upravo tako. I ne želim da te osuđuju.
-Tko? -Ljudi.
„Ljudi”. Pod „ljudi” misliš na Judith?
-Stvarno… -Odjebi, Chrise.
Ako govoriš o njoj, otišla sam po jabuku.
Dvadeset minuta poslije i dalje kupujem jabuku.
Znam jer sam zakasnila. Koliko, 25 minuta?
Minutu sam kupovala jabuku.
Zaglavila sam jer me je tvoja prijateljica rešetala pitanjima.
Nisam znala što hoće od mene.
A bojiš se da će me osuđivati?
Martha.
Zapravo nije stvar u osuđivanju.
Želiš da se uklopim u njihovo mišljenje.
Želiš me prilagoditi.
-Trebaš ići psihijatru! -Ne trebam. Hvala.
Trebaš. Šupčino.
Koga briga što oni misle? Riječ je o meni. Mojem tijelu.
Riječ je o meni. Razumiješ?
Da, razumijem, ljubavi.
Jesi li odlučila hoćeš li doći na suđenje?
-Neću ići na tvoje jebeno suđenje. -Zašto, dušo?
Mora platiti svoju nesposobnost.
-Stvar je u novcu? -Nije.
Stvar je u tome što ljudi misle?
Stvar je u tebi.
Moraš se suočiti s time.
Suočavam se s time!
Mislim da se ne suočavaš. Trebamo pravdu.
Ne, ti je trebaš. Ti to želiš. Ti to trebaš. To je tvoj način!
To nije moj način! Ti to trebaš!
Martha, da si radila po mojemu,
sada bi svoju bebu držala u naručju.
Znaš što? Ti…
Sramiš se.
Sramiš se mene.
Sramiš se jer nisam uspjela. „Kakva sramota!”
Nisam uspjela!
-Da. -Jebeno si posramljena.
Sramim se sebe.
Nisam bila dobra majka
da te naučim kako da se zauzmeš za sebe.
I da se suočiš s ovime. Kao što je mene moja majka naučila.
Nakon što je otac otišao u geto, majka je našla praznu daščaru.
Otišla je onamo i rodila me.
Bez ikakve pomoći.
Skrila bi me ispod podnih dasaka kada bi išla ukrasti hranu
da bi mogla imati dovoljno mlijeka da ostanem živa.
Ali jedva živa.
Nedovoljno snažna da plačem da nas ne bi pronašli.
Kad me je napokon odvela liječniku, savjetovao joj je da digne ruke od mene.
Da nisam…
Nisam dovoljno snažna da preživim.
Ali kad se nije dala nagovoriti,
primio me za noge, podigao me poput pileta i rekao:
„Pokuša li podignuti glavu,
još ima nade.”
A znaš li što sam učinila?
Podigla sam glavu.
A sada želim da ti to učiniš.
Podigni glavu i bori se za sebe, za ime Boga.
Suoči se s tom ženom.
Reci joj kako se osjećaš sada.
Moraš to učiniti, Martha. Moraš reći svoju istinu.
Inače se nikad nećeš moći suočiti s ovime.
Nećeš moći to ostaviti iza sebe.
A moraš ovo ostaviti iza sebe.
Prestani.
Skuhat ću čaj. Tata uvijek sprema čaj kad…
Kad ga kćeri mrze?
Mislim da Martha kreće iznova.
Dobro. Oprosti.
Nikad mi se nisi sviđao.
-I to ne zato što si siromašan. -Ne, nego zato…
Nisam intelektualac, ne koristim učene riječi.
I zato što sam grub i…
Evo jedne dobre riječi. Zato što sam „neotesan”.
Što želiš?
Što ja želim? Želim…
Vjerojatno otići kući. Da, to najviše želim.
Pa zašto ne odeš?
Ne živimo svi ovako.
Uzmi i…
ne vraćaj se.
Samo reci Marthi… Reci joj što hoćeš.
Da ti se otac razbolio ili da si našao neku drugu.
Nije me briga.
Ali samo neka zna da se nikad nećeš vratiti.
Evo tko se posrao na tulum.
Posrao je tulum.
Da.
Samo želim reći da nisam znala da ti nije rekla da ću doći.
U redu je.
Voliš više mačke ili pse?
Mačke.
I ja više volim mačke.
Sereš.
Znaš što mačke najviše vole jesti za doručak?
-Što? -Mišje pahuljice.
Previše te je to nasmijalo.
Da smo se barem ranije upoznali.
Da, slažem se.
Jesi bila u Seattleu?
-Ne. A ti? -Jesam.
Baš sad idem onamo.
Lijepo je ondje.
Ne sumnjam.
DVADESET DRUGOG OŽUJKA
Suđenje bivšoj primalji i zagovornici rađanja kod kuće
Evi Woodward završava danas.
Optužena je za smrt bebe tijekom poroda…
U redu. Hvala.
Mogla je reći… Samo tren. Hej, Martha.
Hvala ti što si pristala.
Uvjeravam te da će ići u zatvor.
-Ne bi trebalo biti problema. -Znam.
Ustanite.
Čujte i počujte.
Svi koji imaju posla pred časnim sucem Spencerom,
koji zasjeda u Okrugu Suffolk, pristupite,
javite se i bit ćete saslušani.
Bože, čuvaj državu Massachusetts.
Suđenje je otvoreno. Možete sjesti.
Jučer smo čuli uvodne riječi u slučaju Država protiv Eve Woodward.
Na okružnom je tužitelju da dokaže krivnju.
Stoga će optužba prva imati riječ. Možete pozvati prvog svjedoka.
Država zove Marthu Weiss.
Gđice Weiss, pristupite i prisegnite.
Stanite ovdje.
Dignite desnu ruku.
Prisežete li da ćete govoriti istinu, cijelu istinu i samo istinu?
-Da. -Recite svoje ime.
Martha Weiss.
-Mogu li? -Izvolite.
Recite sudu
kako je optužena postala primalja na vašem porodu.
Bila je zamjena primalje
koja nije mogla doći.
Niste bili sretni kad ste čuli da će doći ona,
a ne primalja Barbara.
Mislila sam da će sve proći dobro.
Imali ste povjerenja u nju?
-Da. -Zašto ste imali povjerenja?
Barbara joj je vjerovala, a bila je i kvalificirana.
Tijekom poroda gđica Woodward mjerila je bebin puls
kako bi provjerila može li beba izdržati porod?
Da.
Prvi put kad je provjerila puls, bio je snažan, zar ne?
Da, bio je.
Koliko je puta provjerila puls?
Tri puta, rekla bih.
-Tri puta? -Da.
-Samo tri puta? -Da.
-A onda vam je rekla da uđete u kadu? -Da.
Je li mjerila puls dok ste bili u kadi?
-Nije. -Samo da ponovim.
Tijekom duljeg razdoblja dok ste bili u kadi,
nije pratila bebin puls?
Tako je.
Je li vam jasno rekla da je zbog niskog broja otkucaja srca
beba u opasnosti i da bi mogla umrijeti?
Nije mi to rekla.
Da ste znali za rizik, biste li tražili da idete u bolnicu?
Naravno da bih željela to znati.
-Biste li namjerno povrijedili bebu? -Ne bih.
Dakle, u jednom od najtežih trenutaka vašeg života,
tijekom napornog poroda,
žena kojoj ste dali svoje povjerenje,
koja je bila prisutna na stotinama poroda i daleko je iskusnija od vas,
okrene vam se i kaže: „Morate smjesta ići u bolnicu.”
Biste li otišli? Da ili ne?
Da, otišla bih.
Nemam više pitanja.
G. Lane, imate li vi pitanja?
Hvala, časni sude.
Kao prvo, želio bih reći koliko mi je žao zbog vašeg gubitka.
Hvala.
Zašto ste odlučili roditi kod kuće?
Željela sam da beba odluči kad će se roditi.
Jeste li bili apsolutno odlučni
u želji da rodite dijete kod kuće?
-Da. -A vaš se partner složio s vama.
Oboje smo se složili. Da.
Znali ste, dođe li do problema,
možda ćete morati dijete ipak roditi u bolnici, zar ne?
Naravno, da.
Znali ste da u bolnici, dođe li do problema,
-postoji oprema… -Da.
-… i stručnjaci koji ih mogu riješiti. -Da.
Ali ipak, kad je došlo do komplikacija
i kad vam je primalja predložila da pođete u bolnicu
zbog aritmije, odlučili ste ostati kod kuće.
Da, ali nije mi to rekla.
Prije ste rekli da ste imali povjerenja u primalju.
-Da. -A u supruga?
-Partnera? -Da.
Da, imam… Imala sam.
Vaš je partner svjedočio
da je primalja jasno savjetovala da trebate otići u bolnicu.
Rekli ste da radite kao tim.
A kad vas je partner zamolio da pođete u bolnicu, odbili ste.
Je li to točno?
Željela sam ostati doma.
Jasno ste i odlučno rekli svojemu suprugu
da ne želite ići u bolnicu?
Da, jesam.
Nekoliko trenutaka nakon rođenja bebe,
je li otežano disala
ili je nešto drugo upućivalo da joj je loše?
-Ne… -Je li zaplakala?
-Da. -Jeste li je primili?
-Jesam. -Je li joj tijelo bilo toplo?
Ne sjećam se.
Jeste li primijetili nešto neobično?
Da su stopala poprimila plavu i ljubičastu boju?
-Nisam joj gledala stopala. -A ruke?
Nisam.
Niste joj pogledali noge ni ruke. Jeste li vidjeli boju očiju?
Jeste li vidjeli ima li plavu kosu
ili crnu kosu, puno kose ili ima li uopće kose?
Da…
-Oprostite? -Bila je crna. Da.
Kosa joj je bila crna.
Nešto drugo?
Jesu li joj prsti bili dugi? Je li imala deset prstiju…
-Gledala sam joj lice. -Gledali ste lice.
Da.
Što ste osjećali dok ste držali bebu?
Kako sam se osjećala?
Da, kako ste se osjećali držeći bebu koju ste upravo rodili?
Mirisala je po jabuci.
Nisam vas to pitao. Jeste li imali osjećaj da je zdravo dijete?
Da, jesam.
Da.
Ako je beba umrla od nečega kao što je SIDS…
Prigovor, časni sude.
Nije utvrđeno da je SIDS uzrok smrti.
Neka porota odluči, a ne svjedokinja.
Želim da svjedokinja opiše svoja razmišljanja.
Ako možete, volio bih da odgovorite na pitanje.
Mogu li uzeti stanku? Kratku?
G. Lane?
Nemam više pitanja, časni sude.
Sud se povlači do poslijepodneva.
-Hvala. -Suđenje se nastavlja nakon stanke.
Ustanite.
Mogu vam pomoći?
Imate li fotografije na prezime Weiss?
Weiss…
Evo ih.
Imamo negative,
ali nismo ih još razvili.
-Želite pogledati? -Da. Je li to u redu?
Svakako.
Izvolite.
-Možete li ih sada razviti? -Svakako.
Neće dugo trajati.
Vraćam se za tren.
Bože.
Časni sude, želim podnijeti dodatne dokumente koji upućuju
na određene nedosljednosti tužiteljstva.
-Mogu li porazgovarati sa sucem? -Izravno?
-Da. -To obično nije dopušteno.
Znam. Možete ga pitati?
-Pitat ću ga. -Hvala.
Ostanite ovdje.
Suče, gđica Weiss želi se obratiti sudu.
Nije uobičajeno, ali želim čuti što ima za reći.
Gđice Weiss, želite se obratiti sudu?
Da, hvala.
Ova žena…
nije namjerno ozlijedila moju curicu.
Te je noći željela samo poroditi zdravu bebu.
Mislim da niste vi krivi.
Mislim da nije ona kriva.
Hvala vam.
Možda postoji razlog zašto se to dogodilo, ali nećemo ga naći ovdje.
Kad bih ovdje zatražila odštetu ili novac,
onda…
rekla bih da me se može obeštetiti. To je nemoguće.
Ne mogu je vratiti.
Nikakav novac ni presude ni kazne ne mogu…
vratiti ono…
Kako bih mogla ovu bol prenijeti nekome?
Nekome tko je već patio?
A znam da ni ona to ne bi željela.
Nimalo.
Moja kći nije zato došla na ovaj svijet
nakratko koliko je bila.
To je sve što imam za reći. Hvala.
-Hvala, gđice Weiss. -Ustanite.
Podigao je pogled, a ja sam rekla: „Pa bio je iz crtića.”
Sjećam se ga jer je bio žarko zeleni.
-Sjećaš se toga, mama? -Hvala.
Nismo to naručile.
Jesi, mama.
-Jesam? -Kolač s limunom i makom. Voliš ga.
S limunom i makom? Ne volim to.
-Bože. -Ne.
Ne?
-Dobro. -Jerry Thompson.
Jerry Thompson.
To je bilo to.
-Da. -Onda kad smo išle na zabavu.
Stariji je tip organizirao tulum, a mi smo se iskrale.
Oprosti, ali sada znaš.
Otišle smo odjevene kao dva slatkiša.
Da!
Ti si nam radila kostime za Dan zahvalnosti.
Čega se sjećaš?
TREĆEG TRAVNJA
Lucy!
Luce!
Lucianna!
Hej, ljubavi.
Večera je.
Spusti se. Vrijeme za objed.
U redu.
Izvoli.
Gladna sam. Što je za večeru?
Što najviše voliš.
Lizalica?
Tacosi?
Ne.
Sendvič s marmeladom?
Nipošto.
Kokice?
E onda nisam gladna.
Da se utrkujemo?
Prijevod titlova: Vedran Pavlić
Ako vi ili vaši bližnji tugujete ili trebate psihološku pomoć,
sredstva za pomoć u krizi možete pronaći na www.wannatalkaboutit.com.