NETFLIX PRÆSENTERER
17. SEPTEMBER
Op!
Tommy, op med den!
Han beklager sig over alt. Sæt ham ind.
Tager hver søjle fire dage, bliver vi forsinket seks måneder.
Ham der.
Fald ned.
Jeg lovede min datter, hun var den første, der gik over broen.
-Hende, der ikke er født endnu? -Nemlig.
Gå op!
Hvorfor kommer du ned igen? Få ham ud, mand.
-Hvordan har Martha det? -Fint, som altid.
-Hvad er klokken? -Tre.
Mark og Wendell holder pause.
Okay.
Du skal underskrive Jimmys timeseddel i morgen.
-I morgen. -Okay.
DET ER EN PIGE
Sparker hun meget?
Sparker…
Ja. Hun mosler rundt.
-Undskyld? -Hvor er hun mest?
Det er sent.
-Det er ikke særlig rart. -Du er heldig.
Det er sødt.
-Ja. -Tak. Vi får se, hvordan det går.
Pis.
Først skal du
skrive under her.
Initialer.
Dato.
Du glemte hernede.
Initialer. Ved siden af…
Hvis I er klar, tager jeg af sted.
-Farvel. -Tak.
-Vi ses. -Jeg elsker dig. Vi ses hjemme.
-Held og lykke. -Og til dig…
Jeg skal bare have én nederst.
Og så er I færdige. I har en bil.
-Tak, Chris. -Naturligvis. Med glæde.
Takker du ham? Han får provision.
-Tak mig, jeg køber den. -Tak.
Tak.
Tak for det.
Tillykke. Du har en bil.
-Godt, du nåede det. -Tillykke. Alt er klart.
Jeg har villet spørge dig,
hvordan du kan bygge en bro, når du ikke kan klokken?
Den er god. Så sjov.
Bagerst. De flyttede den. Jeg kommer straks.
-Tak, Chris. -Farvel.
Bare en sidste ting. Jeg får brug for din sygesikring.
-Hvad skal du bruge den til? -Det er bare til lånet.
-Hun kan godt lide dig. -Nej, hun kan ej.
-Hun har lige købt en bil til os. -Ja.
Det var også en provokation. Jeg kunne have købt den.
Hun ville forklejne mig. Ikke her. Næste rum.
Så hun købte en MPV. Hun vil kastrere mig.
Det er et godt horn.
Kraften.
Anita var jaloux.
Hvem interesserer sig for Anita? Fuck hende.
-Hvad betyder det? -Ingenting. Det er bare…
Det er helt ligegyldigt. Det dér betyder noget. Se lige.
Du godeste!
Den er grå som hendes sjæl. Den er vidunderlig.
-Det er åndens farve. -Det er os nu.
Ja.
Det betyder noget. Stofsæder betyder noget.
Varme i sæderne betyder noget, airbags.
-Du vil se godt ud i den. -Ja, det er lige mig.
-Vi tre betyder noget. -Ja.
Familien betyder noget. Ikke hendes mening.
Ved du, hvad der betyder noget? Det her.
Ja.
-Jeg har noget til os. -Du godeste.
Hvor er det sødt.
Vent, er det…
-Vender det forkert? -Nej.
Nej, det er omvendt.
Nej, sådan satte jeg det op. Det er min datter.
Skæv, interessant, charmerende, intelligent.
-Beskeden. -Beskeden, ydmyg.
-Skal jeg ringe til hende? -Ja.
-Vil du have lidt vand eller noget? -Nej.
Det går fint. Hvorfor sætter du dig ikke ned?
Det gør jeg om lidt.
Sæt dig ned.
Nu svarer hun selvfølgelig ikke.
Hej, Barbara, det er os igen.
Der er seks minutter mellem veerne nu.
Det går fremad…
Vi finder vores rytme,
og vi har det ret godt.
Hvornår?
Virkelig?
Ja, det er nyt for os, men hvad kan man gøre?
Bare hold os ajour. Vi er ved telefonen.
Tak.
Du husker vel de prænatale samtaler, hvor de sagde:
"Der er mange ubekendte. Måske går noget ikke helt perfekt.
Måske går tingene ikke efter planen."
-Planen er ændret. -På hvilken måde?
Barbara er midt i en svær fødsel.
-Har hun en fødsel? -Kan du huske Eva?
Ja, men jeg har veer.
-Vi synes om hende. -Ringer du?
-Til Eva? -Ja, jeg vil…
-Nej, Barbara. Jeg vil tale med hende. -Hun er midt i en fødsel.
Det er jeg også.
Ja.
-Lad være at gå i panik. -Det gør jeg ikke.
-Jeg vil bare have hende her. -Okay.
Har hun sagt, hvor lang tid det varer?
Babyen kommer nu, og Barbara kommer, når hun kan.
Jeg bestemmer ikke.
Jeg giver bare oplysninger videre.
Hun kommer, når hun kan.
Det er det, jeg siger. Fald nu ned.
Vi gør noget andet. Lad os danse.
-Kom her. -Nej. Få mig til at tænke på noget andet.
Skal jeg fortælle en joke?
Ja.
En joke om noget, du kan lide. Hvad er der i køleskabet?
Broccoli? Der er broccoli i køleskabet.
Ved du, hvad broccolis yndlingsmusik er? Ved du det?
-Hvad er det? -Brock and roll.
-Nej, det er ej. -Jo, sgu.
-Det passer ikke til broccoli. -Hvor tager broccoli et glas?
-Hvor? -I salatbaren.
Kom nu, G.
Du er patetisk.
Wow.
-Hvad er det? -Okay.
Er det mit vand?
-Du godeste. -Det er okay.
Hvad betyder det?
Hvor er hun?
-Sådan. -Pis.
Lad os få dig ud.
-Er de også våde? -Nej.
-Okay. -Ringer du til hende igen?
-For det er… -Ja.
Det gør faktisk ondt nu. Åh gud.
Åh gud. Fuck.
Se ikke sådan på mig.
Kom herover.
-Kom her, skat. -Åh gud.
Kom her.
Ikke på den bold.
Vil du ikke sidde på bolden? Derfor fik vi den.
-Hvorfor strækker du ikke ud? -Glem det.
-Forsigtigt. -Jeg har virkelig ikke lyst.
Hvorfor har jeg kvalme?
Skal vi gøre det sådan?
Hvad gør vi nu?
Åh gud. Undskyld.
Det føles underligt.
Jeg har sådan en kvalme.
Gider du massere min ryg?
Tak.
Pis.
Jeg skal vist kaste op.
Du har ikke spist. Hvad skal du kaste op?
Det ved jeg ikke. Undskyld.
-Du ser så flot ud. -Tak.
-Du ser også enormt bange ud. -Det er jeg ikke.
-Virkelig? -Virkelig.
-Flipper du ud? -Slet ikke.
Dine øjne ser enormt…
…ængstelige ud.
-Det er jeg ikke. -Så giv mig et kys.
Vil du have kys?
Ikke for meget.
Det er hende.
Se, hvor hurtigt det gik.
-Hej. -Hej.
Der er seks minutter mellem veerne, og vandet er gået.
Wow.
-Det er alle tiders. Hvordan går det? -Fint. Og du?
-Fint. Har du talt med Barbara? -Ja.
-Godt. Hvordan har du det? -Fint.
-Vil du have vand? -Ellers tak.
-Kommer Barbara? -Vil du have vand?
-Hej, Martha. -Hej.
Jeg har sådan en kvalme. Gider du hente et glas vand?
-Okay. -Tak. Jeg trænger til det.
Hvordan går det?
Fint. De to sidste har bare været heftige.
-Jeg ved… -Tættere på hinanden.
Ja. De giver mig stærk kvalme.
-Det er… -Jeg har ikke…
-Har du kastet op? -Nej, hun har ikke spist noget.
Du ved…
-Det er helt normalt. Det er et godt tegn. -Er det?
-Det skrider frem. -Jeg er svedig. Kan du holde mig?
Jeg ved, du forventede Barbara,
og det er altid underligt, når tingene ændrer sig,
men jeg er glad for at være her.
-Jeg bliver hos dig. -Der kommer en til.
Åh gud.
Okay.
Skal jeg bare trække vejret eller…
-Kan du huske det? -Ja.
Okay.
Søde ven.
Hvad…
Det er rædselsfuldt.
Du klarer det fint. Træk vejret.
Du klarer dig fint.
-Har du noget smertestillende? -Okay.
De kommer og går. Du skal bare følge dem.
Det er rædselsfuldt.
Jeg skal lige lytte til hendes hjerteslag.
-Og se, hvordan hun klarer fødslen. -Har du noget vand?
Kan du lige lægge dig ned lidt?
-Vil du holde min hånd eller mit hoved? -Selvfølgelig.
Jeg skal lige…
-Har du vandet? -Ja.
Jeg smører det her på din mave. Det er lidt koldt.
Hvad er det til? Hjerteslagene?
Ja.
Hvorfor kommer det ikke ud?
-Du skal presse her. -Hør her.
-Hør. -Er du okay?
-Kan I høre det? -Wow.
-Det er stærkt. -Kan du høre det?
-Hun lyder godt. -Hej, baby.
Hej, baby.
Fint. Du har styr på det.
-Jeg vil… -Hørte det?
-Ja. -Martha.
Du skal skubbe bagen hen på den her.
Jeg skal se…
…hvor langt du er. Jeg skal undersøge indvendigt.
-Se, hvor udvidet du er. -Fine briller.
Tak.
-Nu går det hurtigt. -Gid, jeg var blevet bedøvet.
Det er lidt under seks, ikke?
-Meget. -Godt.
Hvad?
Hun taler om tiden mellem veerne.
Okay.
Mindre end seks.
Vi anbringer dine ben sådan.
Okay.
Jeg rækker ind og rører din livmoderhals.
Det kan være lidt ubehageligt.
Okay.
Du er udvidet seks centimeter.
Babyen ligger lavt.
Kommer hun?
Hun kommer hurtigt. Godt.
-Det er alle tiders. -Det går hurtigt.
-Du klarer det fint. -Okay.
Så fint.
Hejsa.
Hej.
-Jeg har sådan en kvalme. -Ja.
Nej…
Hør her…
-Træk vejret. -Vent…
Okay.
Åh gud! Pis!
Ja.
-Åh gud. -Det sker nu.
-Ja. -Det er slemt.
-Hør her. -Rædselsfuldt.
Hør, Martha. Hvad siger du til at være i vand?
-Vi bør få hende i badekarret. -Hvad fanden!
-Fylder du karret? -Ja.
-Jeg bliver her lidt. -Vil du i bad, skat?
Det er rædselsfuldt. Ganske grusomt.
-Vil du i karbad? -Ja.
-Okay. -Jeg får kvalme.
Okay.
Du er langt væk.
Jeg kan ikke.
Eva, hvor er Barbara?
Jo, du kan.
Du er sød, men jeg kan ikke.
-Du gør det allerede. -Åh gud. Hvad fanden?
-Jeg kan ikke. -Du gør det.
Vi skal op nu.
Vi skal op og ud på badeværelset.
Kom nu.
Kom nu…
Sådan.
-Jeg kan ikke. -Okay.
Anbring hænderne her. Vi skal have dig op.
-En lille tur hen til badekarret. -En, to, tre.
-Sådan. -Okay.
Jeg kan ikke det her.
-Er min røv bar? -Støt dig til mig, skat.
-Okay. -Hun er ond.
Nej, du kan gå. Kom nu.
-Kom. -Undskyld. Det er pinligt.
Du kan gå.
-Sådan. -Har du gjort det her før?
Jeg har gjort det før.
-Åh gud. -Hvor mange børn har du?
-Jeg har en pige. -Jeg skal kaste op.
-En pige? -Jeg har en datter.
Gud, hvor gør det ondt.
Er du gået ud med affaldet? Jeg kan lugte noget underligt.
Jeg går ud med det. Vi skal bare have dig ud på badeværelset.
Jeg går ud med det.
Godt. I går ud i badekarret.
Jeg gør klar i soveværelset.
Okay.
Det skal nok gå.
-Hvordan går det? -Fint.
-Fint? -Ja.
Skat, løft armene.
Hvad? Jeg prøver.
Sådan.
Det er rædselsfuldt.
Det er heftigt. Jeg kan lugte mig selv.
-Er vandet okay? -Kom nu.
Hvorfor kan hun ikke komme ud nu?
Hold mig i hånden.
-Det er bedre. -Ikke?
-Kan du hente noget musik? -Musik?
-Og måske slukke lyset. -Ja.
-Jeg elsker dig. -Giver du mig et kys?
Jeg elsker dig.
-Jeg elsker dig. Er du okay? -Hent musikken.
Okay.
Træk vejret.
-Jeg trækker vejret. -Okay.
Det er så slemt.
Jeg kommer til at skide i badet.
Det er en interessant lyd.
-Du skal ikke bevæge dig. -Ja.
Gud!
Det lyder som en presselyd. Vil du presse?
-Jeg vil presse. -Lad os få dig ud af badet.
Okay.
-Er det blod? -Kom nu.
Det er bare lidt. Det er helt normalt.
Lad os gå ind i soveværelset.
Skal jeg presse nu…
Du kan ikke presse nu. Vent. Jeg skal lige…
Jeg skal tjekke udvidningen, før du presser.
Bare…
Ja.
Løft. Sådan.
Okay.
For fed.
Okay.
-Martha? -Ja?
Jeg tjekker din livmoderhals.
Jeg ved det. Undskyld. Jeg kan mærke babyens hoved.
-Ja? Hun kommer. -Jeg kan ikke mærke livmoderhalsen.
Kom nu.
Jeg tror, du er helt udvidet.
-Jeg tror, du er helt åben. -Let for dig, røvhul.
-Martha. -Ja?
Du må gerne presse nu.
Når den kommer, presser du.
Giv mig lige et øjeblik.
Åh gud.
Ja.
Dygtig pige.
Det er så fint.
Fint.
Okay.
Flot klaret.
Bare sådan uden videre. Du er prof. Du klarer det så fint.
Jeg lytter lige for at høre, hvordan babyen klarer
fødslen, okay?
Hvil dig, skat.
-Hvil dig. -Jeg vil lige…
Jeg vender dig om på siden, Martha.
Jeg tror ikke, babyen kan lide stillingen.
-Denne vej, tror jeg. -Lægge hende på siden?
-Kom. -Ja.
-Åh gud. Den kommer. -Du presser herfra næste gang.
Okay.
Flot. Pres ind mod mig.
Ja.
Okay.
Pres ned.
Fint.
Okay.
Er hun her? Hvor er hun?
Lad os se.
Nu hviler du dig lidt.
Hjertefrekvensen kommer ikke, som den burde.
Hvad mener du?
Jeg skal lige…
-Vent lidt. -Hvor skal du hen?
Kommer hjerteslaget ikke?
Det er fint. Vi havde to veer efter hinanden,
hvor hjertefrekvensen ikke kom, som jeg ønskede den.
Men det er ikke unormalt.
-Hvad er normalt? -Bare…
-Jeg overvåger de næste. -Okay.
Hvis det fortsætter, må vi måske tilkalde assistance.
-Måske skal hun overflyttes. -Til hospitalet?
Men jeg holder øje. Du kan gå tilbage til hende.
-Jeg kommer. -Men er vi okay?
Ja. Vi er okay.
-Skat? Lyt til mig. -Hvor er min mor?
-Lyt til mig. -Hvad?
Du klarer det flot.
Du presser fint. Du gør meget.
Det er ingen fiasko at tage på hospitalet.
Giv mig stolen. Jeg skal ikke på hospitalet.
-Hun siger… -Nej.
-Martha? -Jeg gør det her.
-Hun kommer ud. Giv mig et øjeblik. -Hør her.
Du skal have babyen ud nu.
Ved denne ve presser du alt, hvad du kan.
Sådan.
Kom nu. Jeg kan se hendes hoved.
Bliv ved med at presse.
Pres!
Pres, Martha.
-Vent. Kom. -Okay.
Lad os se, hvordan det går.
Kom nu.
Du skal ringe til alarmcentralen.
Sig, vi har en hjemmefødsel, og babyen er i nød.
Hvad mener du?
-Vi skal have babyen ud nu. -Hvor er telefonen?
Vi gør det nu. Du skal op.
Hej, jeg er på Formosa 423.
Jeg har brug for en ambulance til en hjemmefødsel.
Jeg er midt i en hjemmefødsel. Formosa 423.
Ja tak.
-Okay. -Jeg prøver.
Vi presser babyen ud nu. Tag en dyb indånding og pres.
-Pres, skat. -Pres.
Pres!
Tag en ny indånding, og pres.
Kom nu.
-Pres! -Pres.
Du skal ikke slappe af! Træk vejret. Pres babyen ud.
-Okay. -Gør det nu.
Kom nu!
Bliv ved med at presse.
Sådan!
Her kommer hun.
Kom nu, baby.
Kom nu! Ja.
Okay.
Hej.
Dygtig pige. Hvordan går det?
Kom nu. Lad os høre dig.
Hun er så stille. Åh gud.
Vent.
Okay.
Hun lyder fint.
Og farven er fin.
Hej, skattepige, vil du op til din mor?
Hun er perfekt.
Okay!
Hej, søde!
Du godeste.
Dine øjne er så smukke.
Hej, baby.
Jeg ved det.
Jeg dækker hende lidt til.
Hej, smukke.
-Du gjorde det. -Hun er perfekt.
Se lige.
-Hun er en skønhed. -Du godeste.
Det er okay, søde.
Hun er så rolig.
Du er det smukkeste, jeg nogensinde har set.
Du er det smukkeste i verden.
Hej.
Hejsa. Min datter.
Jeg må tage hende. Hun er blå.
-Hvad? -Hvad?
-Kom. -Hvad mener du?
Kom nu, baby.
Nej!
Kom nu.
-Kom nu, baby. -Hvad mener du?
Kom nu.
Kom nu, baby.
Få dem ind med det samme.
Kom nu, baby!
Træk vejret!
Kom nu, lille pige.
Vi er her!
Her!
Stop!
Kom med!
9. OKTOBER
Hej, beklager. Det er mit skrivebord.
Er jeg så skræmmende?
Nej, slet ikke.
Jeg var bare…
-Min orlov er slut. Så hvis det er okay? -Okay. Jeg går nu.
-Bare rolig. -Tak.
Det må du undskylde.
Jeg tager lige mine ting.
Jeg beklager virkelig.
Vi giver os ikke tid til at gøre noget mere.
Vi giver os ikke tid til at spise, til at nyde livet.
Jeg har en regel om, at der ikke er mobiltelefoner, når jeg spiser.
Martha, er det dig? Genkender du mig ikke? Jeg er din mors veninde.
-Ja. -Vi spiller bridge sammen.
-Selvfølgelig. -Hvordan går det?
-Fint. -Ja?
Din mor fortæller mig alt.
Jeg ved alt.
Det er grusomt.
Det er den bedragers skyld.
Hun rådner op i fængslet. Det lover jeg.
Det vil få konsekvenser.
Flot bluse.
Tak.
Det var så lidt.
Spænd sikkerhedsselen.
-Vil du høre musik? -Nej.
Hvad tænker du på?
Ikke noget.
Der er noget. Jeg ved, du er bekymret.
For det her. Bekymret for, hvad de finder.
-Hvad de finder? -Ja.
Et glas vin, før vi kneppede?
Eller at jeg fik sushi?
Eller mener du din ting?
Min ting.
Min… ædruelighed?
Jeg mener, det er jo ikke engang…
Længe siden.
Seks år, fem måneder, tre dage.
Fire dage.
Vi har ingen teorier om dødsårsagen.
Under obduktionen foretog vi toksikologiske og mikrologiske tests.
Der var ingen tegn på infektion, kromosomfejl eller moderkageproblemer.
Vi fastslog, at barnet var i et miljø med lavt iltindhold.
I 60-70 procent af tilfælde findes ingen fyldestgørende forklaring.
-Du er læge? Hvad hedder du? -Dr. Ron.
Du er læge, dr. Ron. Du er sgu læge.
Visse ting kan vi medicinsk ikke forklare.
Der er allerede søgsmål mod jordemoderen, og en lægelig udtalelse vil snart afgøre…
Hvad med din lægelige udtalelse? Du er læge.
Du ved ingenting.
Om det kunne være afværget, hvis skyld det var. Du aner ikke en skid.
-Visse spørgsmål kan jeg ikke besvare. -Hvad kan du svare på lige nu?
Søgsmålet er i gang, og der vil være…
Pis!
Undskyld.
Jeg går ud. Undskyld.
Det kan tage tid.
Hvor er hun nu?
Hun er i kapellet.
Kan man donere organer?
Nej. Det har retslægen udelukket.
Nogle beslutter
at skænke liget
til lægevidenskaben og undervisningsformål.
Jeg kondolerer.
Tak.
7. NOVEMBER
-Hvor meget? -Femogtyve dollar.
Værsgo. Tak.
-Tak. -Farvel.
Du skal vælge indgraveringen, skat.
IVETT - HVIL I FRED
Din bedstemor ligger i familiegraven.
-Hvad er der galt… -Har du skrevet det?
Ja.
-Du skrev det? -Ja.
Det er ikke hendes navn. Det er Yvette.
Det begynder med Y og slutter med E. "Yvette."
Undskyld.
Du skal ikke klandre ham. Sean dikterede det til ham.
Oldemor, ungarsk. Så det ikke altid står sidst på navnelisten.
Det giver ingen mening. Navnelister går efter efternavn.
Og vi valgte den amerikanske stavemåde for din skyld.
Det er en lille detalje.
-Lille detalje. -Ja.
Ja.
Du har ret.
Det er en lille detalje.
-Der bliver alligevel ingen begravelse… -Jeg mente det ikke sådan.
-Der bliver ingen gravsten. -Jeg ændrer stavemåden.
-Kan du ikke vælge skrifttypen? -Det er spild af tid.
Hvad?
Martha!
Kan du ikke vælge en skrifttype?
Det er omsonst. Jeg donerer hendes lig til universitetet, så…
Det her er bare…
Martha!
Det rene tidsspilde.
Hold nu op!
Må jeg tage én?
Værsgo.
Bevar bestillingen, og vi laver et par små ændringer.
-Jeg betaler for det. -Nej, jeg vil gerne betale.
Tak.
Noget kan jeg betale for.
Sean, ryg den ikke. Du begynder bare igen.
-Hvor skal du hen? -Fem minutter.
Pis.
Sean.
Hun har brug for hjælp.
Hun ved ikke, hvad hun gør.
Hun laver den ene fejl efter den anden.
Vi må vise hende vejen.
Hvad betyder det?
Du kender hendes kusine Suzanne, ikke?
-Nej. -Nej?
Hun er en usædvanlig pige.
Hun har et smukt kontor i centrum.
Hun har sagt, at hun vil anlægge søgsmål for os,
hvis jeg giver hende al dokumentation.
-Jeg skal give dig papirerne. -Præcis.
Jeg må først tale med Martha om det.
Virkelig?
Skal ingen stå til ansvar for denne uhyrlighed?
Martha kan ikke tage stilling til det nu.
Derfor tænkte jeg,
at du måske kunne påtage dig lidt ansvar for en gangs skyld.
Jeg mener det.
Jeg vil gerne selv udlevere dem til hende.
Hvornår?
Snart.
Det gør du klogest i.
Sæt mig af på næste hjørne. Jeg går resten af vejen.
Skal jeg ikke køre dig?
Nej, jeg trænger til lidt luft.
JORDEMODER RISIKERER 5 ÅRS FÆNGSEL.
LÆGESTANDEN FYRER OP UNDER HEKSEJAGTEN MOD JORDEMØDRE.
Hej.
Ryger du?
Undskyld.
-God dag? -Ja.
-Og du? -Ja, den var god.
Vi bør tale om et civilt søgsmål.
Vi skal afslutte det her. Jeg er før kommet tilbage fra døden. Mørk, kold.
Virkelig mørk, virkelig kold. Og nu er hun i mørket og kulden,
og jeg kan intet stille op. Jeg er bundet på hænder og fødder.
Jeg beder dig.
Jeg er ikke din mor.
Jeg er din partner. Vi er et team. Kan vi tale om det?
Martha…
…kom ud.
Jeg savner hende.
Jeg savner hende. Jeg beder dig.
Undskyld. Du må bare love mig, at du ikke…
Du må ikke sende hende væk.
Jeg beder dig.
Lov mig det.
Jeg lover det.
Sean sagde, jeg kunne finde dig her.
Han er ude af sig selv.
Er I to bedste venner nu?
Der er ting, vi er enige om.
Har han et valg der?
Martha, vent lidt.
Jeg ved, jeg ikke kan få dig til at skifte mening.
Du har truffet din beslutning om at give din baby til medicinsk forskning.
Jeg beder dig bare om, når det hele er overstået,
at vi får hende tilbage, så vi kan begrave hende.
Det er alt. Det er det rigtige at gøre.
Fordi du siger det? Ja.
Vil du virkelig lægge din lille baby i en massegrav
som et dyr?
Åh gud.
Synes du, det er sjovt?
Ja. Så letkøbt.
Martha.
-Tak, fordi du ventede. -Okay.
Sådan. Skriv under her.
Ja.
Og en underskrift her.
Der er én til i bunden.
21. DECEMBER
Goddag. Jeg leder efter Suzanne Weiss.
-Du går lige ned og til venstre. -Tak.
-Hvem er det? -Din aftale kl. 17.30.
-Hej. -Hej.
Jeg er Sean.
-Ja, Carson, ikke? -Carson, ja. Elizabeth.
Ja.
Vil du med ind?
-Ja. -Godt.
Er det et godt tidspunkt?
Jeg har glemt papirerne. Øjeblik.
-Du ved, vi er i familie. -Ja, det er vi vel.
Underligt.
Hvorfor prøver du at slette mit barn?
Vi har ikke brug for værelset, så…
Vi har ikke noget barn.
-Hvorfor er du så kold? -Kold?
Ja.
Er jeg kold?
-Du er kold. -Okay.
Tja,
du rotter dig sammen med min mor bag min ryg, så…
Gider du godt lade det hænge?
Jeg vil have det hængt op.
Giver du mig billedet?
Stop.
Pis.
Hvordan har hånden det?
Vil du ikke have æblet?
Det er brunt.
-Nej, jeg vil ikke have det. -Okay.
Hvad tænker du på?
Hvad grubler du over?
Jeg tænker bare på min hånd.
-Hvordan har den det? -Fint.
Jeg tænker på at tage til Seattle et stykke tid.
-Seattle? -Ja.
En slags biltur. Du kan komme med.
Vi kan tage på biltur.
Vi kunne købe en gammel spand på et stykke jord.
Jeg har venner, der kan hjælpe med at renovere.
Det vil være godt for os.
Det vil være godt for os. Nye omgivelser.
Jeg mener…
Kom nu, lad os gøre det.
Lad os tage af sted.
Jeg savner dig.
-Rør mig. -Hold op!
-Rør mig. -Sean.
Jeg savner dig.
Det er okay.
Rør mig.
Fuck det!
Tag det af.
Spændet i ryggen.
Sean! Riv ikke i den.
Tag den af.
Sean. Lad mig tage dem af…
Lad mig tage dem af!
-Kom her. -Hold nu op. Stop.
Hør nu her. Jeg tager dem af, hvis du giver mig et øjeblik.
Pis!
Undskyld. Lad mig lige…
Fuck det. Nu har jeg ikke lyst.
13. JANUAR
Hej, Chris.
Det gør mig virkelig ondt.
Det er okay… Nej, vent…
Jeg anede det ikke. Jeg kan ikke forestille mig…
Hør, jeg skal have dig til…
Du skal skifte bilen ud for mig. Og give mig pengene for bilen.
Og så sælger du den bagefter.
Jeg kan hjælpe dig med at sælge. Det tager et par måneder…
Nej, nu. Jeg har lavvande i kassen.
Så snart bilen er ude, kan jeg intet gøre.
Jeg har ikke kørt i den i seks måneder. Det er den samme bil.
-Jeg forstår… -Jeg har brug for det.
Min chef er totalt… Okay.
Du skal gøre det nu.
-Okay. -Undskyld.
Der er en… Jeg kan gøre det, hvis…
Er bilen farlig?
-Er der et problem… -Er bilen farlig…
-Så kan jeg tage den tilbage. -Hvordan?
Var der en ulykke, kunne jeg finde ud af det.
-Vi gør det. -Okay.
Leder du efter noget om spiring?
Jeg har en bedre bog.
Tag den her.
-Nej, den her. -Den her.
-Tak. -Det var så lidt.
Hejsa.
Vi må tale om mors tilstand.
Hun er ældet på tre måneder. Hun havde nær brændt huset ned.
Er det min skyld?
Du tager ikke telefonen, når hun ringer for at sige, det brænder.
Så hun sendte dig?
Hvorfor gør I det gennem mig?
Hun ringer, når jeg er til møde…
-Jeg troede, du sagde op. -Hvad?
-Det sagde Chris. -Jeg har ikke talt med Chris.
-Sean sagde det, da han returnerede bilen. -Hvad?
Det er din. Og…
-Det er ikke min. -Den lå i bilen.
Jeg fandt også en filmrulle.
Jeg har fået dem fremkaldt.
Jeg må gå. Jeg har arbejde. Farvel.
-Jeg elsker dig. -Jeg elsker dig.
Jeg ville ikke bekymre mig om det.
Folk vil myrde den kvinde. Den fejl, hun begik,
giver to til otte års fængsel.
Uagtsomheden i ikke at tilkalde ambulancen i tide, bør være nok til at fængsle hende.
Godt.
Som strafferetsadvokat siger jeg, at med jeres vidnesbyrd er sagen i hus.
Hvis I beslutter jer for at anlægge civilt søgsmål,
kan jeg få en, jeg stoler på, til at ordne det.
I har gode chancer i begge sager.
I kan vinde millioner.
Ved du det om broen?
Broen, du har på væggen.
-Nej. -Der ligger en stor historie bag.
I 1940'erne faldt den helt fra hinanden.
Det vakte opsigt. Det er USA's tredjestørste bro.
Der er Golden Gate, George Washington og så Tacoma.
I 1940'erne styrtede den sammen. De kendte ikke årsagen og tilkaldte eksperter.
Matematikere og forskere kunne ikke regne det ud.
De så på fundamentet, kabelophænget, intet.
De tjekkede alt.
-Endelig sagde en af forskerne "resonans". -Hvad?
-Resonans. Ved du, hvad det er? -Nej.
Resonans er…
Enhver fast genstand har sin egen vibration.
Når den ydre svarer til den indre, får man resonans.
Af og til kan resonans være så kraftig, at den vælter en bro.
-Sker det ofte? -Nej…
Som når gynger svinger selv på legepladsen?
Det er resonans. Tak.
For alt.
-Jeg er her for at hjælpe. -Ja.
-Jeg bør gå. -Jeg ringer efter en taxa.
-Jeg ringer nu. -Nej, jeg må gå. Undskyld.
Pis. Fandens.
Hej, jeg vil gerne til Christie Street. Lige nu. Tak.
BLIVER HUN FUNDET SKYLDIG? 5 ANKLAGEPUNKTER: FORSØMMELIGHED
2 ANKLAGEPUNKTER: TJENESTEFORSØMMELSE 1 ANKLAGEPUNKT: UAGTSOMT MANDDRAB
EVA WOODWARDS STRAFFESAG INTENSIVERES
Var det en god fest?
-Ja. -Ja?
Hvor var du?
-Har du boret? -Ja.
Robert sagde, han ikke havde set dig i tre uger. Så hvad har du boret?
Du behøver ikke lyve.
Du løj for mig.
Du er en skide løgner.
Dumme kælling.
Du er en dum kælling og en løgner.
Du er en tarvelig løgner. Du er en klovn.
Du er en klovn og en løgner, kælling.
5. FEBRUAR
-Halløj. -Undskyld.
-Hvad fanden, Chris? -Undskyld.
-Glemte du mig? -Undskyld. Det er glat, pas på.
Glæder du dig til at komme ind i min mors hus?
Du løb nærmest ind.
Er det min kusine?
Hold da op.
-Hej. -Hej.
-Hvad laver du her? -Det er længe siden.
-Ja. -Utroligt.
Din mor bad mig… Kom ind.
-Hun er i køkkenet. -Godt.
-Davs. Wow. And. Det ser skønt ud. -Ja.
Skal jeg pensle den?
-Er du god til det? -Ja.
-Værsgo. -Tak. Jeg bruger den her.
-Skal du have hjælp med salaten? -Gerne.
-Lav salaten. Spis den ikke. -Den er frisk.
Ja, det er den.
Skal jeg hakke dem? Tykke? Tynde? Præferencer?
-Ikke for tykke. -Okay.
Men ikke for tynde.
Hej, skat.
-Hvordan går det? -Fint. Hvor er Martha?
Hun kommer.
Alene?
Det ved jeg ikke.
Ind igen?
Er du allerede færdig?
-Fint. -Planlægger du noget?
Hvad? Nej.
-Du planlægger noget. -Hvad?
Du planlægger noget.
Jeg har inviteret Suzanne for at få juridisk vejledning.
Om hvad?
-Du fandt mine nøgler! -Åbenbart.
De lå i skålen. Det er sjovt.
Ellers andet?
-Nej, ikke lige nu. -Er du okay?
-Ja? -Trænger du til en drink? Te? Værsgo.
Ellers tak.
-Der er hun, Liz. -Det må du ikke kalde mig.
-Hvordan går det? -Hej, skat.
-Hvad så? -De er til dig.
-Det er vist en soløje. -Hvor smuk. Krysantemum.
Jeg har den her med.
-Er den til mig? -Den lyser, sagde de.
-Hvad kan jeg gøre? -Vidunderligt.
Pas på fødderne.
-Hvornår skete det? -Lige nu, tror jeg. Jeg gør rent.
-Han trådte nok i sit eget lort. -Kom ind i stuen. Er det ikke skønt?
-Hej. -Hej.
-Hvordan går det? -Rart at se dig. Også dig, Chris.
-Jeg har indrettet. -Alle tiders.
-Ved du, hvad det er? -Egentlig ikke.
Nu skal jeg demonstrere. Kan I se den her stol helt for sig selv?
-Ja. -Den ser ensom og trist ud, ikke?
Så finder jeg en farverig og munter pude.
Anbringer den der, og øjeblikkeligt er der skønhed.
-Kan du se det? -Vil du sidde ned?
Jeg har indrettet boliger over hele byen.
Ikke for penge. Bare som en hobby. For mine venner.
-Skal jeg ikke dække bordet? -Okay.
-Så… -Martha?
-Vil du låne en børste? -En børste? Nej.
Nej? Og du er yndigt klædt på.
Ikke så fint, som jeg ville have forventet til lejligheden.
Lejligheden?
-Chris, har du en drink? -Jeg sætter den i vand.
-Jeg vil skåle. -Okay.
-For jer. -En skål?
For at komme ud af huset.
-Gøre jer… -Jeg ved det. Skål.
-Få jer ud. Få det bedre. -Sean.
-Hej. Ja, Suzanne. -Kusine?
-Rart at møde dig. -I lige måde.
Den anden dag i kirken sagde fyren noget…
-Fyren? Præsten? -Præsten.
Han holdt en prædiken.
Og han sagde…
…noget ret dybt. "Tiden heler alle sår." Og jeg tænkte: "Ja.
Det er ret godt."
Spiller du stadig i fritiden?
Nej, det er et stykke tid siden. Jeg arbejder kun.
Jeg spiller kun, når de betaler mig, så…
-I kirken? -Ja.
Hvor spændende.
-Det er et andet publikum. -Bestemt.
Kirkegængere.
Det har du. Det er bedre end en groupie.
-Det er lidt det samme. -Det er sandt.
-Det var et godt band. -Tak.
-Godt band og en god tid. -Ja.
-Genoplivningen af grunge. -Manner.
Det er skørt. Det var White Stripes, ikke?
-Stripes, ja. Hvem ellers? -Der var Hives.
Hives, Strokes, Beck.
Næh, Beck er anderledes. Blødere. I havde kant. Hårdere.
Hvad lavede Stripes?
-Har du brug for hjælp? -Stripes var…
-Hjælp? -Nej. Jeg tog bare et glas til.
Hvad var det? De var bror…
De var mand… De var bror…
De foregav at være bror og søster
eller mand og kone.
-Stripes? -Ja.
Der var noget.
-Hvem er de? -Klogt.
-White Stripes? -Er de et band?
Du er sjov.
-Kender du ikke White Stripes? -Nej.
-Seriøst? -Det er…
-Nej. White Stripes? -Det er sindssygt.
Boede du på en øde ø i 2001 og 2002?
De lavede en colareklame. "Seven Nation Army."
-Den sang, hold da kæft. -Ja.
-Jeg kender den sang. -Ja.
-De spiller den… -Ja.
Så historien er, at de er et topersoners band.
Dreng og pige. Han hedder Jack White.
-Pigen hedder… -Meg.
De spiller i et band, men deres band er…
De er gift…
De er gift, men siger, at de er bror og søster.
Men ægteskabet går i stykker for åbent tæppe.
Som Sonny og Cher.
Man ser på dem og tænker: "Åh gud. Skændes de?" Man lytter ikke til musikken.
-Du kan lide sladder. Ikke musik. -Præcis.
Ser man et par spille musik,
tænker man ikke: "Hvad er galt med sangen? Instrumenteringen?"
Man tænker: "Knepper de? Hvor mødtes de? Har de børn?"
Det er grusomt.
Se på Donny og Marie. Det var det modsatte.
Deres musik var noget lort, så man var alligevel ligeglad.
Men man ønskede ikke at tænke over det.
Det stemmer. Hvis de var elendige og bror… Du bekræftede pointen.
Hvad skete der med dit band?
Det ved jeg ikke. Alle voksede op og kom videre.
-Til andre bands eller klange? -Nej. Det var bare…
Det var som: "Okay, fedt. Du skal være far. Du har ikke tid."
-De betragtede mig, som et barn. -Bandet?
Jeg kunne ikke lide måden, han talte til mig på.
-Han var ældre end dig. -Det var bare så nedladende.
"Jeg er meget bedre end dig, for jeg har børn."
Det ville være forkert.
Det er som: "Hvad gør det?"
-Det ændrer ikke ens liv. -Nej.
Når man er ung på kanten til at bryde igennem.
-Det giver god mening. -Hvad er det for en tone?
Hvilken tone?
-Martha, vi taler bare. -Jeg var enig med ham.
Ja, vi er enige. Alle er enige.
-Så hvad er problemet? -Problemet?
Skænd ikke på ham. Vi taler bare.
Vi hyggesnakker bare.
Hyggesnakker.
Ja, jeg er…
Okay.
Undskyld. Det var ikke min hensigt.
-"Baby", jeg vidste det ikke. -Åh gud.
Hvad laver vi her? Det er rent vanvid. Hvad fanden?
Når du nu spørger.
Jeg har rådført mig med Suzanne om…
-Om hvad? -Om sagen.
Er du anklager i sagen?
-Ja. -Hun er en fremragende advokat.
Og hun er familie.
Hun elsker os. Hun vil sikre sig, vi får det rigtige.
Sagen er allerede vundet. Folk hader den kvinde. Så jeg…
Ja, præcis. Og de skal ikke dømme dig.
-"De"? -Folk.
"Folk." Mener du Judith?
-Jeg… -Hold kæft, Chris.
Jeg tog hen for at købe et æble.
Tyve minutter senere stod jeg stadig i butikken.
Det ved jeg, for jeg kom for sent. Femogtyve minutter?
Det tog et minut at købe æblet.
Resten af tiden blev jeg krydsforhørt og prøvede at finde ud af, hvad hun ville.
Og du bekymrer dig for, at de dømmer mig?
Martha.
Det handler ikke om, at de dømmer mig. Men jeg skal passe til deres forestilling.
Du vil tilrette mig.
-Du har brug for terapi. -Nej. Tak, Anita.
-Godt. -Det gør du, røvhul.
Skråt op med deres mening. Det handler om mig og min krop.
Det er mig. Forstår du det?
Ja, det forstår jeg, kære.
Men møder du op til retssagen?
-Jeg møder ikke op. -Hvorfor ikke, skat?
Hun skal betale for sin inkompetence.
-Handler det om penge? -Nej!
Handler det om, hvad folk tænker?
Det handler om dig.
At du skal se tingene i øjnene.
Det gør jeg!
Det tror jeg ikke, du gør. Vi har brug for retfærdighed.
Det har du brug for. Det er din facon!
Det er ikke min facon. Du har brug for det!
Havde vi gjort det på min facon,
ville du have holdt din baby i armene lige nu.
Ved du hvad, du er…
Du er flov.
Du er så flov over mig.
Du er flov over, jeg fejlede. "Hvilken skam!"
Jeg fejlede!
-Ja. -Du er flov.
Og jeg er flov over mig.
At jeg ikke var en god nok som mor til at lære dig at sige din mening.
Og leve med det. Som min mor lærte mig.
Da min far kom i koncentrationslejr, fandt min mor et tomt skur,
som hun gik ind i og fødte mig.
Uden nogen form for hjælp.
Hun gemte mig under gulvbrædderne, når hun måtte gå ud og stjæle mad,
så hun havde nok mælk til at holde mig i live,
men kun lige.
Ikke stærk nok til at græde, for så var vi blevet opdaget.
Da hun endelig fik mig til læge, rådede han hende til at give slip på mig.
Jeg var ikke…
Jeg var ikke stærk nok til at overleve.
Men da hun insisterede,
tog han fat i mine fødder, holdt mig op som en høne og sagde:
"Hvis hun forsøger at løfte hovedet,
så er der håb."
Ved du, hvad jeg gjorde?
Jeg løftede hovedet.
Det er det, jeg beder dig om at gøre nu.
Løft hovedet, og kæmp for dig selv, for guds skyld.
Gå ud og se den kvinde i øjnene.
Fortæl hende, hvordan du har det nu.
Du er nødt til det. Du må være ærlig.
Ellers vil du aldrig kunne leve med det.
Du kommer aldrig videre.
Du er nødt til at lægge det bag dig.
Stop.
Måske går jeg ud og laver te. Det gør min far altid, når…
Når hans døtre foragter ham?
-Jeg tror, Martha begynder på en frisk. -Godt. Undskyld. Jeg har…
Jeg har aldrig kunnet lide dig.
-Det er ikke, fordi du er fattig. -Men fordi jeg er…
Jeg er ikke intellektuel. Jeg bruger ikke store ord.
Jeg er grov, og jeg er…
Nu kommer et ord fra Scrabble. Jeg er "tølperagtig".
Hvad har du lyst til?
Hvad jeg har lyst til?
Jeg har lyst til at tage hjem. Det har jeg allermest lyst til.
-Hvorfor gør du det ikke? -Vi lever ikke alle på den her måde.
Tag den
og kom ikke tilbage.
Bare sig til Martha… Sig, hvad du vil.
Sig, din far er syg, eller du er forelsket i en anden.
Jeg er ligeglad.
Men gør hende det klart, at du aldrig kommer tilbage.
Den skider også på selskabet.
-Skider på selskabet… -Ja.
Jeg vidste ikke, hun ikke havde sagt, jeg var her.
Det er i orden.
Er du til katte eller hunde?
-Katte. -Ja?
Jeg er også til katte.
Fis.
Ved du, hvad en kats yndlingsmorgenmad er?
-Hvad? -Mice Krispies.
Det, synes du, er lidt for sjovt.
Gid vi havde mødtes tidligere.
Ja.
Har du været i Seattle?
-Nej. Du? -Ja.
Jeg er på vej dertil nu.
Der er rart.
Det er der sikkert.
22. MARTS
Drabssagen mod Eva Woodward, jordemoder
og fortaler for hjemmefødsler, afsluttes i dag.
Den 45-årige er sigtet for uagtsomt manddrab på en hjemmefødt baby…
Fint. Tak.
Hun kan have sagt… Giv mig et øjeblik. Hej, Martha.
Tak, fordi du gik med til det. Hun kommer helt sikkert i fængsel.
-Det bliver en let proces. -Ja.
Alle rejser sig.
Jeres opmærksomhed, tak.
Alle personer med ærinde foran den ærede dommer Spencer,
der nu bestrider sit embede i Suffolk. Retsembedsmænd, træd nærmere,
vær opmærksomme, og I vil blive hørt.
Gud bevare Massachusetts.
Retten er sat. Værsgo at tage plads.
I går hørte vi den indledende fremlæggelse i Staten mod Eva Woodward.
Anklagemyndigheden har bevisbyrden.
Derfor vil anklageren begynde. Du kan hidkalde første vidne.
Høje dommer, anklageren hidkalder Martha Weiss.
Frøken Weiss, træd nærmere, og aflæg ed.
Stå der, tak.
Løft højre hånd.
Lover du at sige sandheden, hele sandheden og kun sandheden?
-Ja. -Hvad er dit navn?
Martha Weiss.
-Må jeg, høje dommer? -Værsgo.
Fortæl retten,
hvordan sagsøgte blev din jordemoder.
Hun trådte i stedet for vores jordemoder,
der ikke kunne komme i tide.
Men du var ikke glad, da hun kom i stedet for din valgte jordemoder, Barbara.
Jeg kendte hende ikke, men tænkte, det var okay.
Du stolede på hende.
-Ja. -Må jeg spørge om, hvorfor?
Fordi Barbara gjorde, og fordi hun var kvalificeret.
Målte Woodward hjertefrekvensen under fødslen for at se,
om babyen var okay og kunne klare fødslen?
Ja.
Første gang, hun tjekkede, var babyens hjertefrekvens høj, ikke?
Jo.
Hvor mange gange tjekkede hun den?
Tre gange, vil jeg tro.
-Tre gange? -Ja.
-Er det alt? Kun tre gange? -Ja.
-Og så sagde hun, du skulle tage et bad. -Ja.
Målte hun hjertefrekvensen igen i badet?
-Nej. -Lad mig forstå det korrekt.
Der var en længere periode, mens du var i badet,
hvor hjertefrekvensen ikke blev overvåget.
Ja.
Fortalte hun dig udtrykkeligt, at en lav hjertefrekvens
kunne betyde, at babyen var i nød og kunne dø?
Det sagde hun ikke.
Havde du så krævet at komme på hospitalet?
Selvfølgelig ville jeg gerne have vidst det.
-Ville du bevidst skade din baby? -Selvfølgelig ikke.
Så i ét af dit livs sværeste øjeblikke,
under en svær fødsel, siger kvinden, som du har valgt at vise tillid,
som har overværet hundredvis af fødsler og har langt større erfaring end dig:
"Du skal på hospitalet med det samme."
Ville du have accepteret det?
Ja, det ville jeg.
Ingen yderligere spørgsmål.
Hr. Lane, krydsforhør?
Tak, høje dommer.
Først vil jeg dybt beklage dit tab.
Tak.
Hvorfor valgte du en hjemmefødsel?
Babyen skulle beslutte sin ankomst.
Er det rimeligt at sige, at du var stålsat på hjemmefødslen? At du ønskede den?
-Ja. -Og din partner var enig?
Vi var enige. Ja.
I vidste begge, at opstod et problem
skulle du på hospitalet og føde babyen. Stemmer det?
Selvfølgelig.
For på et hospital vidste du, at opstod der et problem,
-var der udstyr… -Ja.
…og ekspertise.
-Ikke? -Jo.
Og dog, da der opstod komplikationer,
og din jordemoder foreslog at tage på hospitalet på grund af hjertearytmi,
besluttede du at blive hjemme.
Ja, men det sagde hun ikke til mig.
Du sagde tidligere, at du stolede på din jordemoder.
-Ja. -Og du stoler på din mand?
-Min partner? -Ja.
Ja… Det gjorde jeg.
For din partner har aflagt vidnesbyrd om,
at din jordemoder kraftigt henstillede, at du tog på hospitalet.
Du siger, I arbejder som et team.
Og da din partner bad dig om at tage på hospitalet, nægtede du.
Er det korrekt?
Jeg ville blive hjemme.
Over for din mand holdt du stædigt fast ved,
at du ikke ville på hospitalet?
Ja.
I de få minutter, efter babyen blev født, var hendes vejrtrækning besværet,
eller antydede noget hendes ringe tilstand?
-Slet ikke. -Hørte du hende græde?
-Lidt. -Holdt du hende?
-Ja. -Var hendes krop varm eller kold?
Det husker jeg ikke.
Kan du ikke huske det? Så du noget underligt?
Så du, at hendes fødder blev blå og lilla?
-Jeg så ikke på hendes fødder. -Så du på hænderne?
Nej.
Du så ikke på dem. Lagde du mærke til hendes øjenfarve?
Lagde du mærke til, om hun havde lyst hår, mørkt hår, en masse hår, ingen hår?
Ja, hun…
-Undskyld mig? -Det var mørkt.
Hendes hår var mørkt.
Lagde du mærke til andet?
Var fingrene lange? Eller tæerne… Havde hun ti fingre?
-Jeg så på hendes ansigt. -Du så på hendes ansigt.
Ja.
Hvad følte du, da du holdt din baby?
Hvad jeg følte?
Hvordan føltes det at holde babyen, du lige havde født?
Hun lugtede af æble.
Spørgsmålet gik på, hvordan hun føltes. Føltes hun som en rask baby?
Ja.
Hvis din baby havde lidt vuggedøden…
Protest, høje dommer.
Dødsårsagen var ikke angivet som vuggedød.
Lad juryen bestemme, ikke vidnet.
Jeg vil gerne høre vidnet om hendes sindstilstand.
Hvis du føler, du kan svare.
Må jeg få en pause? Bare et øjeblik?
Hr. Lane?
Jeg har ikke yderligere.
Så er retten hævet indtil i eftermiddag.
-Tak. -Vi fortsætter efter pausen.
Alle rejser sig.
Kan jeg hjælpe?
Har I billeder her under navnet Weiss?
Weiss…
Ja.
Vi fremkaldte ikke billederne, da vi ikke hørte mere.
-Vil du se negativerne? -Ja. Er det okay?
Ja.
Værsgo.
-Kan du fremkalde dem nu? -Ja.
Det tager et øjeblik.
Jeg er straks tilbage.
Åh gud.
Jeg vil gerne fremlægge supplerende dokumenter, der angiver
visse uoverensstemmelser i anklagerens argumenter.
-Må jeg tale med dommeren? -Direkte?
-Ja. -Det er normalt ikke tilladt.
Nej, men vil du spørge?
-Jeg spørger. -Tak.
Vent her.
Dommer, frøken Weiss vil gerne tale til retten.
Det er usædvanligt, men jeg vil gerne høre hende.
Frøken Weiss, vil du tale til retten?
Ja. Tak.
Denne kvinde…
…har ikke bevidst gjort min lille pige fortræd.
Hun ønskede, at der blev født en rask baby den nat.
Og jeg tror ikke, det er din skyld. Jeg tror ikke, det er hendes skyld.
Og tak.
Måske er der en grund til, det skete, men vi finder den ikke i dette lokale.
Og står jeg her og beder om kompensation eller penge,
så siger jeg, at jeg kan kompenseres. Det kan jeg ikke.
Jeg kan ikke bringe hende tilbage. Ingen penge, dom eller straf kan…
Kan bringe tilbage, hvad…
Hvordan kan jeg give den smerte til en anden?
Én, der allerede har lidt?
Og jeg ved, hun ikke ville ønske det.
Overhovedet ikke.
Det er ikke derfor, at min datter kom til verden
i den tid, hun gjorde.
Jeg har ikke andet at sige. Tak.
-Tak, frk. Weiss. -Alle rejser sig.
Han kiggede ind, og jeg tænkte: "Det var da fra en tegneserie."
Jeg husker det, for det var neongrøn.
-Kan du huske det, mor? -Tak.
Det har vi ikke bestilt.
Jo, du gjorde.
-Gjorde jeg? -Det er citronkage. Det elsker du.
Citronkage? Det kan jeg ikke lide.
-Åh gud. -Nej.
Nej?
-Okay. -Jerry Thompson.
Jerry Thompson.
-Det var dét. -Ja.
Et år tog vi til den der fest.
En ældre fyr holdt fest, og vi sneg os ud.
Nu ved du det.
Vi var udklædte som to stykker slik.
Ja!
For det var sådan, du lavede vores kostumer til thanksgiving.
Hvad husker du?
3. APRIL
Lucy!
Luce!
Lucianna!
Hej, skat.
Der er aftensmad.
Kom ned. Det er spisetid, stump.
Okay.
Sådan.
Jeg er sulten. Hvad skal vi have?
Det er din livret.
Sodavandsis?
Tacos?
Nej.
Syltetøjssandwich?
Nej da.
Popcorn?
Så er jeg ikke sulten.
Skal vi løbe ind?
Hvis du eller nogen, du kender, oplever sorg eller psykiske udfordringer
og søger krisehjælp, så besøg WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
Tekster af: Maria Kastberg