NETFLIX ESITTÄÄ
Näin unta, että kävin taas Manderleyssä.
Unessani pihatiemme oli korvannut pimeä viidakko.
Luonto oli ottanut vallan, mutta talo oli yhä pystyssä.
Manderley.
Salamyhkäinen ja äänetön, kuten aina.
Noussut kuolleista.
Kuten uneksijat aina, sain kulkea muistojeni läpi.
Uneni kattoi vuodet kuin silta.
Palasin siihen kesään Monte Carlossa, jolloin en tiennyt vielä mitään.
Kahdeksan?
Oui. -Kyllä.
Näen nuoren itseni selvästi, vaikka en enää tunnistakaan häntä.
Millainen elämästäni olisi tullut ilman rouva Van Hopperia?
Ilman sitä työtä.
Hassua, miten elämäni riippui hänen uteliaisuudestaan.
Ilman häntä en olisi mennyt Manderleyhin.
Enkä olisi tavannut sinua.
Rouva Van Hopper.
Missä viivyit?
Anteeksi. Odotin pakettia postissa.
Sukulaispojaltanne.
Kuvia häämatkalta sen kaamean tytön kanssa.
Avaa se.
Varaa pöytä lounasta varten. -Yhdeksikö taas?
Heti. Näin juuri Maxim de Winterin. -Selvä.
Yhä murheen murtama.
Onko hän ystävänne?
Maxim de Winter. Manderleyn omistaja.
Yksi Englannin hienoimmista kodeista.
Vaimo kuoli viime vuonna. Kaipaa seuraa.
Pyydä, että hänet laitetaan viereeni.
Anna juomarahaa.
Sinun tulisi maksaa minulle kaikesta opettamastani.
Kiitos. -Hölmö tyttö.
Bonjour. -Mademoiselle.
Se tavallinen pöytäkö?
Kyllä. Kiitos. Merci.
Tai ei.
Odottakaa. Hän haluaisi herra de Winterin seurakseen.
Monsieur Maxim de Winterinkö? -Oui.
Herra päättää itse istumapaikastaan.
Tietenkin.
Merci.
Anteeksi. Eikö tämä riitä? Minulla on enemmänkin.
Olen todella pahoillani, monsieur.
Hetki vain.
Ei kannata. Hän on kuulemma tylsimys.
Anteeksi? -Se de Winterin kaveri.
Kiitos.
Monsieur de Winter, tätä tietä.
Des huîtres, une douzaine.
"Huîtres, une douzaine."
Maxim de Winter. No johan on.
En tiennyt, että olette Monte Carlossa.
Liittykää seuraamme.
Edie Van Hopper. Muistatte ehkä sukulaispoikani Billyn.
Tapasitte Blenheimissa. Billy Whitney. Noin pituiseni.
Hiekanväriset hiukset ja laiska silmä.
Miten saatoinkaan unohtaa? Kertokaa Billylle terveisiä.
Arvatkaa mitä.
Hän avioitui todella viehättävän tytön kanssa.
Hän lähetti kuvia.
Näytän ne. Tulehan. Häät olivat taivaalliset.
Varmastikin. Syön mieluummin yksin.
Neiti Van Hopper.
Ei... -Mitä?
Emme ole sukua. Hän on palvelijani.
Tai häntä voisi kai kutsua holhokikseni.
Vai niin. Suokaa anteeksi.
Kultaseni, hae ne kuvat. Herra de Winter haluaa nähdä ne.
Älkää. Ei tarvitse vaivautua.
Ei tarvitse. -Ei siitä ole vaivaa.
Menehän nyt. Hän palaa tuossa tuokiossa.
Tämä on suosikkikohtani.
Pyysin häntä hakemaan kuvat.
Hän syöksyi tiehensä eikä palannut.
Mietin: "Ei kai hän alkanut piirtää?"
Ei... Hän on taiteilija.
Hän palasi alakertaan halvalta ruusuvedeltä lemuten.
Kamala lemu!
Poikamiehen läsnäolo -
saa naiset menettämään järkensä.
Myöhäistä.
Anteeksi. -Istu alas.
Sukua. Kuvittele nyt.
Pidin kovasti Manderleyn juhlista. Todellista loistoa.
Niitä ei kai pidetä enää.
Karmiva tapaus.
Miten sen voi selittää? -Kamalaa.
Mies jumaloi naista!
Rebekkaansa.
Huomenta, rouva Van Hopper.
Rouva Van Hopper?
Oletteko kunnossa?
Olen sairas.
Voin pahoin koko yön.
Soita lääkärille. -Selvä.
Saman tien. -Hyvä on.
Missä ämpäri on?
Tuon ämpärin. Tässä.
Odotatteko madamea?
Hän ei voi hyvin. Lääkäri käski hänen levätä.
Olen tänään yksin.
Se ei käy. Terassi on vain vieraille.
Mutta olen rouvan seuralainen... Todellako?
Se ei ole palvelusväelle.
Monsieur? Hän liittyy seuraani. Kattakaa toinen paikka.
Kyllä, Monsieur.
En voi. -Kyllä se käy.
Meidän ei tarvitse puhua.
Teidän ei olisi tarvinnut.
Motiivini olivat täysin itsekkäät.
Tämä on eilisen lehti. Olen jo lukenut sen.
Kiitos. Ystävällistä.
Mitä teette... -Olen rouvan seuralainen.
Millaisen rouvan pitää maksaa seurastaan?
Haluatteko tilata?
Des huîtres, une douzaine.
Aamiaiseksi?
Kuulitte, mitä hän sanoi. Et encore du café.
Bien, Monsieur de Winter. Mademoiselle.
Jos saan kysyä, miksi hän?
Olisitte erinomainen seuralainen kenelle tahansa.
Pidän matkustelusta ja saan 90 puntaa vuodessa.
Se on minulle paljon rahaa.
Yksinäisyydelle voi kai laittaa hinnan.
Eikö olekin outoa? Osa ihmisistä viihtyy yksin.
Toiset tarvitsevat seuraa. Ihan kenen tahansa.
Millainen te olette?
Vanhempani ovat kuolleet, joten olen tottunut olemaan yksin.
Aamiaisenne tulee.
Olen aina halunnut maistaa näitä.
Maistakaa vain.
Kiitos paljon. En ole koskaan puhunut näin paljon.
Se oli vaikuttavaa.
Olen pahoillani ostereistakin. -Ei se mitään.
Kiitos paljon.
Minulla ei ole ollut aikoihin näin hauskaa.
À bientôt.
Huhuu?
Vastaanotosta.
Merci. Vien tämän rouvalle.
Se on teille.
Merci.
Mitä he haluavat?
Vastaanotosta kysyttiin...
LÄHDE AJELULLE.
...miten voitte.
Miten pääsit tulemaan?
Tennistunti. Hän vaatii minua harjoittelemaan.
Ovelaa.
Minne haluat mennä? -Minne tahansa.
Kai sinä jonkin paikan haluat nähdä.
Se on melko kaukana.
Hyvä. Kaipaankin raitista ilmaa.
Onko tämä 3,5-litrainen Bentley?
On. Miten tiedät niin paljon autoista?
Isäni rakasti niitä.
Milloin vanhempasi kuolivat?
Kaksi vuotta sitten. Influenssaan.
Tai siis äitini kuoli siihen.
Isäni kuoli neljä päivää myöhemmin.
Voiko särkyneeseen sydämeen kuolla?
Olinpa ajattelematon. Anteeksi. -Ei.
Varo!
Ei hätää.
Kuuluu suunnitelmaan.
EKSOOTTINEN PUUTARHA ÄLKÄÄ KOSKEKO MIHINKÄÄN
Meksikossa on kaktuksia, jotka kasvavat 20-metrisiksi,
elävät 200 vuotta, mutta kukkivat vasta 70 vuoden iässä.
Mistä opit tuollaista?
Luin sen. Saan kaikki tietoni kirjoista.
En ole kokenut oikeastaan mitään. Aion kyllä ennen vanhuutta.
Katso!
Oletko käynyt täällä ennen?
Vuosia sitten. Häämatkalla.
Miten vaimosi... -Ei puhuta siitä.
Hra de Winter.
Aja. -En minä voi.
Voithan. Kai sinä osaat?
Osaan, mutta...
Hyvä sitten. Kunhan et oppinut sitä kirjasta.
Kerro Manderleystä. Siellä on kuulemma kaunista.
Niin on. Se on enemmän kuin talo. Se on elämäni.
Se on periytynyt isältä pojalle vuosisatojen ajan.
Tähän asti siis.
Jos kuolen ilman perillistä, se menee siskolleni.
Hänen poikansa ovat mukavia mutta eivät de Wintereitä.
No niin.
Kiitos, että toit meidät turvallisesti kotiin.
Älä unohda tavaroitasi.
Voisitteko auttaa?
RAKKAUSRUNOJA
Ottakaa laukkuun kiinni ja nostakaa samaan aikaan kuin minä.
Yksi, kaksi, kolme.
MAX - REBEKALTA
Laita se takaisin.
Totta kai. Anteeksi.
Jätä avaimet palvelijalle. Hyvää yötä.
Hyvää yötä.
Hei.
Hoitaja lähti tunti sitten.
Tennistunteja oli vapaana vain myöhään.
Harjoittelin syöttöäni.
Tennistunti pimeässä?
Niin.
Rebekka Maxilta. Max Rebekalta.
Senkin hölmö tyttö. Miksi katsoin hänen kirjaansa?
Teille. Monsieur de Winteriltä.
LOUNAS CAP D'AILISSA?
Poir moi? Merci.
Minä lähden. -Mitä sinulla on ylläsi?
Siitähän näkyy läpi.
Onko sinulla alusvaatteet? -Tietenkin.
KÄVELY MONACO-VILLESSA?
Maalaan kuvia kauniista taloista.
Et tarvitse tennismailaa.
Mademoiselle.
Merci.
Mitä teet? -Näet sitten.
Ajattele, jos muiston voisi pullottaa kuin tuoksun.
Sen voisi avata halutessaan.
Voisi melkein elää hetken uudelleen.
Mitkä hetket nuoressa elämässäsi sinä pullottaisit?
Tämän viikon. Tämän hetken. Jokaisen minuutin.
En unohtaisi tätä.
Ikävät muistot voisi vain heittää pois.
"Tule ajelulle."
"Lounas Capissa."
Rannalla.
Pidän rannikosta.
Todella kaunista.
No niin!
Mitä katsot?
No... -Näytä.
Sinuna en katsoisi.
Hyvä sitten, ettet ole...
Anteeksi. -Ei se mitään.
Tule. Mennään uimaan.
Tule nyt!
Tule veteen! -En!
Mikset? -En halua!
Mitä sinä pelkäät?
Vesi on liian kylmää. Jäätävää.
Ei ole. Se on ihanaa!
Tunnen sen. Se on jäätävän kylmää!
Tule tänne! -En. Juon kaiken samppanjan.
Samantekevää!
Katso nyt, mitä saat minut tekemään.
Olette jalkeilla.
Minä...
Hyvä, että voitte paremmin. Missä hoitaja on?
Käskin pois.
Kävit näköjään uimassa. Tenniksen jälkeenkö?
Niin.
Mene kuivaamaan hiuksesi.
Menemmekö alas illalliselle?
Minä menen.
Varaa meille paikat huomiseen aamujunaan.
Ja ala pakata.
Huomiseen?
Billy lähtee New Yorkiin lauantaina. Menemme samalla laivalla.
Olen kyllästynyt Eurooppaan.
Älä katso minua kuin uitettu koira.
Totut kyllä New Yorkiin.
Paljon poikia ja jännitystä.
Omasta luokastasi.
Luulitko todella, etteivät ihmiset puhuisi?
Niin on parasta. Hän oli seota vaimon kuoltua.
Se tapahtui yllättäen ja oli traagista.
Luuletko todella, että hän on rakastunut sinuun?
Se oli vain ajanvietettä, kultaseni.
Lähdemme. Menemme New Yorkiin.
Löydät oman polkusi.
Unohdat koko asian.
Usko pois, unohdat sen.
Hetkinen vain.
Rouva Van Hopper lähtee. Minunkin on mentävä.
Mitä tarkoitat? -Nyt. Tänään.
Halusin vain hyvästellä.
Mikset kertonut?
Hän päätti siitä vasta eilen.
Menemme Pariisiin... Tapaamme hänen sukulaispoikansa.
Sitten menemme laivalla New Yorkiin.
Kuuntele. Älä itke. Anna hetki aikaa ajatella.
Minä...
En voi viipyä kauan. Hän odottaa alakerrassa.
Tule mukaani.
Mitä?
Manderleyhin.
Olisinko sihteerisi?
Et.
Olisit vaimoni.
Kosin sinua, senkin hölmö.
En voi tulla Manderleyhin.
Voithan. Sanoit haluavasi nähdä maailmaa.
Manderley on paras osa sitä.
Tietenkin hän on siellä. Missä muuallakaan?
Minun on lähdettävä pian ehtiäkseni junaan.
Kerron hänelle. -Pitääkö?
Pitää. Odotan sitä innolla.
Sitä minä odotankin.
Älä huoli.
Kuka siellä nyt on?
Mikä ihana uutinen!
Haluan kertoa ystävilleni!
Mitä suunnittelette? Kertokaa.
Häät ovat täällä, häämatka Euroopassa.
Sitten kotiin Manderleyhin.
Hyvänen aika, kuinka romanttista.
"Kotiin Manderleyhin." Kuin suoraan sadusta.
Menen katsomaan, etteivät laukkusi päädy junaan.
Kiirehdi. -Kyllä sinä pärjäät.
Mene vain. Meillä on paljon puhuttavaa.
Hyvät hyssykät, sinä se toimit nopeasti.
Oletko tehnyt jotain sopimatonta?
En tiedä, mistä puhutte.
Onneksi sinulla ei ole perhettä, jolle selittää tämä.
Pesen käteni tästä.
Sinulla on edessä vaikeat ajat Manderleyssä.
Sinusta ei taida olla siihen.
Voin oppia. -Kuulehan, kultaseni.
Kun nappaat miehen seksillä, hän ei jää pitkäksi aikaa.
Hyvästi, rouva Van Hopper.
Hän nai sinut vain siksi, ettei halua asua -
siinä isossa talossa sen naisen haamun kanssa!
En usko haamuihin.
Luoja. Inhoan tätä.
Asia ei siis pysynyt salassa.
Tiedätte, millainen hän on.
Asiat hoidetaan täällä tietyllä tavalla.
Tämä on Frith.
Päivää.
Tehdään tämä kunnolla.
Mitä teet? -Etkö pidä tästä?
Ylös!
Max, laske minut maahan.
Rouva Danvers.
Tervetuloa Manderleyhin.
Päivää. On ilo...
Kiitos.
Tee on valmista.
Danvers johtaa taloa. Hän ei ole niin pelottava kuin miltä näyttää.
Maxim, tämä on upea!
Lopeta.
Siinä hän on. Vaeltaja palaa. Hyvä nähdä, Max.
Samoin, Frank. -Miten matka meni?
Tapahtui kaikenlaista.
Frank Crawley, rouva de Winter. -Ilo tavata.
Kiitos. Hei.
Frank on tilanhoitaja.
Emme pärjäisi ilman häntä.
Hän liioittelee. Älkää kuunnelko häntä.
En haluaisi olla tylsimys, mutta tarvitsen pari allekirjoitusta.
Tuon hänet heti takaisin.
Mennäänkö? -Kyllä.
Danvers. Esittele rouvalle taloa.
Ei tarvitse. Voin odottaa.
Älä höpsi. Mene vain. Tulen perässä.
Tila on ollut suvussa yli 300 vuotta.
Se oli lahja Henrik VIII:ltä.
Uskomatonta.
Jos on vieraita, voitte käyttää olohuonetta.
Pyytäkää Frithiä sytyttämään tulet.
Herra de Winter juo kahvinsa yleensä täällä kirjastossa.
Onneksi olette paikalla. En muistaisi koskaan tätä kaikkea.
REBEKKA DE WINTER - FRANK CRAWLEYLLE
Ette tuota hänelle pettymystä, jos sitä pelkäätte.
Suku on peräisin Tudorien aikakaudelta.
Ja kuka tuo on?
Caroline de Winter, herran isotäti.
Huomiota herättävä.
Yksi Englannin ensimmäisistä naislääkäreistä.
Yksi herran suosikkitauluista.
Missä kaikki nukkuvat?
Sisäköt ullakolla, miehet portaiden alla, kuten muissa taloissakin.
En ole ennen edes nähnyt tällaista taloa.
Anteeksi. Luulin teitä rouvan palvelijaksi.
Isännän makuuhuone on nyt itäsiivessä.
Onpa... kaunis kuvio.
Tämä on Clarice. Hän huolehtii teistä sisäkkönne tuloon saakka.
Minulla ei ole sisäkköä, mutta pärjään varmasti ilmankin.
Huomaatte, että tarvitsette sellaista.
Ehkä Clarice voisi ottaa sen työn.
Täältä ei näe merta.
Ei näekään.
Herran vanha vaatekaappi -
ei valitettavasti mahdu tänne.
Nämä huoneet ovat paljon pienempiä.
Eikö tämä ollut hänen huoneensa?
Ei. Rouva de Winterin huoneet olivat länsisiivessä.
Tämä huone on liian ihastuttava olemaan tyhjillään.
Vierashuoneet eivät ole tyhjillään pitkään.
Meillä kävi paljon vieraita rouvan ollessa elossa.
Manderleyn juhlat olivat upeita.
Jätän teidät kahden.
Kysy minulta jotain.
Mitä?
Mitä vain.
Minulla ei ole salaisuuksia.
Eikö niin pitäisikin olla nyt, kun olemme naimisissa?
Kaikissa avioliitoissa on salaisuutensa.
Voit kertoa hänestä... Jos haluat.
Hyvää yötä, rakas.
Maxim?
Antakaa hänen olla.
Unissakävelijää ei pidä herättää.
Ei huolta, mutta tallit tarvitsevat uuden katon.
Tiilet menivät pilalle...
Huomenta, rakas. -Huomenta.
Nukuitko hyvin? -En hullummin.
Tule.
Miten olette kotiutunut? -Hyvin, kiitos.
Hyvä.
Nähdään siellä pian.
Tähän menee vain hetki. -Rouva de Winter.
Herra Crawley.
Sanokaa Frank.
Olisin noussut aiemmin.
Voisimme syödä yhdessä. -Ei se mitään.
Tiesitkö, että kävelet unissasi?
Nauti aamiaisestasi.
Jasper!
Minne sinä menet? Jasper!
Minne sinä katosit?
MANDERLEYN VIERAAT
1935 - NAAMIAISET
Anteeksi, että häiritsen...
Oletko nähnyt herra de Winteriä?
Onko sinulla laastaria? Satutin käteni.
Näyttäkää.
Ei se mitään ole. -Voihan. Hetkinen.
Voisitteko hyväksyä päivän ruokalistat, rouva?
Kyllä. Hyvä. Sopii hyvin. Oikein hyvä.
Entä vasikanpaistin kastike? -Näyttää erinomaiselta.
Jätin sen tyhjäksi.
Rouva de Winterille kastike oli tärkeää.
Aivan. No...
Laitamme sitä, mitä hän olisi halunnut.
Hyvä on.
Tässä. -Kiitos paljon.
Onko kaikki kunnossa?
Ajattelin tilata Lontoosta uusia alusvaatteita.
Jotain pitsistä ja yöpaidan.
Olenko muka koskaan valittanut vaatteistasi?
Eikö olekin mukavaa? Vain me kaksi.
Kuin olisimme vielä häämatkalla.
Kaipaatko sinäkin sitä? Ajelua, tutkimista, pikku kahviloita?
Yöpymistä hassuissa, vanhoissa hotelleissa.
Se ei ole todellista elämää.
Jasper! -Minä haen sen.
Anna olla. Se löytää itse kotiin.
Mitä jos se putoaa?
Käskin antaa sen olla!
Jasper!
Jasper, tule tänne!
Jasper!
Jasper, tule ulos sieltä.
Tule tänne.
Sidon sinut jollakin.
Huhuu?
Täällä ei ole mitään, hupsu. Hei!
Minä...
En tiennyt, että täällä asuu joku.
En asu täällä. Asun vartijan mökissä.
Olen etsinyt näkinkenkiä aamupäivästä asti.
Etsitkö sinäkin niitä?
En. Minä vain...
Tarvitsin koiralleni narun. Lähden ihan kohta.
Se ei ole sinun. -Ei niin.
Se on herra de Winterin. -Ei.
Se on naisen koira.
Hän ei käy täällä enää.
Hän meni mereen, eikö niin?
Hän hukkui.
Et ole kuten hän.
Niin. Tule, Jasper.
En sanonut mitään. Enhän?
Tule, Jasper.
Tiedän, mikset halunnut tulla tänne.
Mistä olisin voinut tietää?
Et kerro minulle mitään.
Sen pitäisi olla lukossa. -Siellä oli joku.
Varmaankin vartijan poika Ben. Hän on harmiton.
Maxim, minä...
Hyvä luoja!
Tuo on Italiasta. -Siinä hän on.
Tuo oli häiden jälkeen.
Mukava mekko.
Max oli oikeassa. Et ole sellainen kuin odotin.
Ja sinä näytät paremmalta, vanhus.
Et niin väsyneeltä.
Älä viitsi. -Pötyä!
Kaikki tietävät, että olit täysin tolaltasi puoli vuotta sitten.
Oletko nähnyt nämä, mummi?
Eivätkö olekin ihania?
Hyvänen aika! Kyllä.
Nämä ovat häistäni.
Kuulin, ettet metsästä.
En valitettavasti ratsasta.
Pakkohan sinun on. Jäät paitsi kaikesta mukavasta.
Tule meille. Opetan sinua.
Kreivikunnan paras ratsastaja.
Ole hiljaa, Giles.
Siskoni ei ymmärrä, etteivät kaikki nauti samoista asioista.
Hänen tulisi silti pitää hauskaa.
Olen ajatellut, että pitäisimme taas juhlat.
Loistava idea.
Emme ole puhuneet siitä.
Älä ole noin surkea.
Pidit niistä ennen.
Voit pitää juhlat uuden vaimosi kunniaksi.
Hyvä on.
Se on sitten päätetty.
Uudelle emännällemme. -Uudelle emännälle.
Jäätkö Manderleyhin, kultaseni?
Hän asuu täällä.
Muistathan, mummi? -Esittelimme teidät.
Hän on Maximin vaimo.
Ei ole.
Hän ei ole Maximin vaimo.
Hölmö ajatus.
No... Juhlat ovat hyvä uutinen.
On jo aikakin.
En muista sinua.
Ei...
Emme ole tavanneet ennen.
Maxim, kuka tämä lapsi on?
Jestas. Viedään mummi kotiin.
Mitä teit Rebekalle?
Anna olla. -Hoidan sen.
Haluan nähdä Rebekan.
Jättäkää minut rauhaan! -Hän vain...
Tähän aikaan päivästä...
Laittakaa hänet autoon. -Haluan vain...
Mene puhumaan hänelle.
Mennään autoon, mummi.
Tämä on kukkahuoneesta. Kai se käy?
Kiitos. -Olen pahoillani.
Unohdin, kuinka paljon isoäiti piti Rebekasta.
Ei se mitään.
Hän oli ärsyttävä ihminen.
Kaikki rakastivat häntä. Miehet, naiset, lapset, eläimet.
Me kuolevaiset emme voi kilpailla hänen kanssaan.
Herra. -Miksi hän itkee?
Yksi posliiniesineistä puuttuu.
Danvers haluaa erottaa pojan.
Mikä esine?
Emme ole varmoja.
Danvers!
Onko kaikki kunnossa? -On.
Aamuhuoneesta on vain kadonnut jotain.
Danvers! -Mitä on kadonnut?
Miksi epäilet Robertia?
Dresden on erittäin arvokasta.
Se en ollut minä! -Se maksoi sata puntaa.
En usko, että... -Kuka sitten, Frith?
Palvelustyttö ei saa mennä aamuhuoneeseen. Minä teen sen.
Teimme sen ennen rouva de Winterin kanssa.
Frith tarkoittaa... -Se olin minä.
Minä rikoin sen. Se meni rikki.
Se oli vahinko. Se putosi.
No niin.
Robert, pääsit pälkähästä.
Missä palaset ovat, rouva?
Lipaston laatikossa, takana.
Lähetä ne Lontooseen korjattavaksi.
Hyvä on.
Ja jos tällaista tapahtuu uudelleen,
rouvan tulisi kertoa minulle.
Onko kaikki nyt selvää?
Frank.
Rouva de Winter.
Luulin, että tekin menitte Lontooseen.
Onko Max Lontoossa?
Kyllä. Hoitamassa papereita.
Hän käski laittaa lukon. Olin lukita teidät sisään.
Sääli.
Paikan rappeutuminen.
No... Ei ole enää venettä.
Max ei pidä purjehtimisesta.
Benin mukaan nainen hukkui.
Olen pahoillani. Luulin, että tiesitte.
En.
Sää oli armoton.
Jopa hänelle. Hän oli loistava purjehtija.
Vene upposi.
Sitä ei löydetty.
Ruumis ajautui rantaan Edgcumbessa kaksi kuukautta myöhemmin.
Kaksi kuukautta? Hyvä luoja.
Maxim-parka.
Vein hänet tunnistamaan ruumiin.
Menneisyyttä on turha miettiä.
Olette Maxille hyväksi. Hän on kuin eri mies.
Hän oli varmasti peloissaan.
Yksin merellä.
Hän ei pelännyt mitään.
Voinko kysyä jotain? Lupaa kertoa totuus.
Epäreilua. En tiedä, mitä aiotte kysyä.
Oliko Rebekka hyvin kaunis?
Oli.
Hän taisi olla -
kaunein näkemäni olento.
Eikö olekin kaunis?
Pidän sen ennallaan.
Kuin hän olisi vain mennyt hetkeksi ulos.
Pelästytitte minut.
Tämä oli hänen suosikkinsa.
Laitoin sen valmiiksi sinä iltana.
Voit pidellä sitä.
Kosketa sitä.
Hän ei halunnut palvelijaa. "Tarvitsen vain sinut, Danny."
Näetkö, kuinka pitkä hän oli?
Hänen vartalolleen sopi mikä vain.
Harjasin hänen hiuksensa joka ilta.
"Harjauksen aika, Danny", hän sanoi.
Seisoin hänen takanaan.
Harjasin hiuksia 20 minuuttia.
Valtava, tumma tukka.
Herra otti siihen osaa.
Hän teki sen mielellään.
He pukeutuivat illalliselle vieraiden odottaessa.
"Kovempaa, Max!"
Herra nauroi äänekkäästi.
Hän nauroi silloin aina.
Harjaako hän sinun hiuksiasi?
Ei.
Pyytääkö herra de Winter pitämään huoneen tällaisena?
Hänen ei tarvitse.
Rouva on yhä täällä.
Tunnetko hänet?
Mitä hän mahtaa ajatella sinusta?
Veit hänen miehensä ja käytät hänen nimeään.
Hän haluaisi Maxin olevan onnellinen.
Hänestä ei tule koskaan onnellista.
Rouva oli hänen elämänsä rakkaus.
Maxim?
Huomenta, rouva.
Voi sentään! Olette raapinut.
Olemmeko kaivanneet sinua?
Päivää. Olette varmastikin uusi rouva de Winter.
On tainnut sattua erehdys.
Herra on Lontoossa. -Jättikö hän teidät yksin?
Eikö hän pelkää jonkun sieppaavan teidät?
Olen Jack Favell. Miten voitte?
Haluatteko jättää käyntikorttinne?
Liian kohtelias käskemään minua häipymään.
Olette kultainen.
Ei hätää. Poikkesin vain Dannyä tapaamaan.
Hän kutsui minut teelle.
Tulin liian aikaisin. -Rouva Danversko?
Siksi päätin odottaa täällä.
En halua napautusta ranteelle.
Herra Favell? Minne menette?
Tule, Charlie.
Anteeksi! -Tullaan.
Phillippa! Tule sisään, Charlie.
Rauhallisesti, Starlight.
Et ole saanut huomiota.
Ei yllättävää.
Vain Rebekka osasi käsitellä sinua, kuomaseni.
Niin.
Tunsitteko Rebekan?
Hän on serkkuni. Oli.
Mennään ratsastamaan.
Ei... En osaa.
Voin opettaa. Vai onko teillä parempaa tekemistä?
Miten... -Heilauttakaa jalka yli.
Valmiina?
Yksi, kaksi, kolme.
Voisitko auttaa? Noin. -No niin.
Oletteko...
Kuljemme hitaasti.
Noin.
Miltä tuntuu?
Ota ohjakset. -Hyvä on.
Ihan rentona. -Niin.
Ja matalalla. Noin.
Selvä. -Pidä kädet sylissäsi.
Tämä on tärkeää. Purista reisiä.
Eläin tietää, että olet tässä.
Sinulla on paikat kipeänä illalla.
Liikutaan yhdessä. Valmiina?
Hyvä on.
Voinko kysyä jotain?
Onko Max puhunut sinulle onnettomuudesta?
Rebekan matkasta Lontooseen sinä päivänä?
Ei.
Hän ei suostu puhumaan siitä.
Et siis tiedä, tapasivatko he sinä iltana -
ennen Rebekan veneelle menoa?
En.
Rebekka halusi kertoa minulle jotain.
Jotain hyvin tärkeää.
Se, etten tiedä, mitä se oli...
Se on ollut vaikeaa.
Menetän karskin miehen maineeni.
Tule kysymään sitä Maximilta.
Tulisinkin.
Mutta minua on kielletty vierailemasta.
Olisi parasta, jos et kertoisi tästä.
Luulin, että olette ystäviä.
Emme oikeastaan.
Enkä haluaisi, että kumpikaan meistä joutuisi -
näkemään sitä hänen kuuluisaa kiivasta luontoaan.
En tiedä, mitä tarkoitat.
On vielä aikaista.
En halua antaa Dannyn odottaa. Tiedät, millainen hän on.
Miksi kutsuitte hänet?
Jack Favellin.
Pyysitte hänet teelle,
vaikka tiedätte, että herra on kieltänyt häntä vierailemasta.
On sattunut jokin erehdys.
En ole nähnyt herra Favellia yli vuoteen.
Iltaa, Frith.
Iltaa, herra. Herra Favell kävi ilmoittamatta.
En välitä, mitä hän sanoi!
Herra Favell sanoi Danversin kutsuneen hänet.
Ja Danversko pakotti sinut ratsastamaan hänen kanssaan?
Ei, voin selittää!
Selittää, mitä? -Aioin kertoa sinulle.
Senkö, kuinka veit hänet venevajaan?
Ja esittelit hänelle hienoja, uusia yöpukujasi?
Miten voit edes ajatella niin?
En olisi päästänyt häntä tänne, jos olisin tiennyt tunteistasi.
Ole kiltti. Rakastan sinua.
Rakastatko?
Rouva Danvers kutsui hänet.
En halua kuulla enää sanaakaan Danversista!
Sisään.
Rouva Danvers.
Tulin erottamaan teidät.
Suostuiko herra de Winter siihen?
Päätös on minun.
Näetkös...
Huolehdin Rebekasta hänen ollessaan lapsi.
Tulimme tänne yhdessä hänen mentyään naimisiin.
Olin hänen ystävänsä.
Hän kertoi minulle salaisuutensa.
Sellaista sidettä ei voi murtaa.
Tai korvata. Oli väärin odottaa sitä sinulta.
Löydät toisen työpaikan.
Ei.
Me naiset voimme avioitua tai ryhtyä palvelijoiksi.
Olen liian vanha kumpaankin.
Katsomme, että sinusta huolehditaan.
Kyse ei ole rahasta vaan...
Tämä ei ollut minulle työ. Rebekka oli elämäni.
Niin.
Olen pahoillani, että petin sinut.
Se ei ollut tarkoitukseni.
Halusit vain toimia oman mielesi mukaan.
Ei... Tämä on uutta minulle.
Talo, henkilökunta...
Herra de Winter taisi toivoa, että auttaisit minua.
Et pyytänyt apuani.
No...
Mitä jos pyytäisin sitä nyt?
Olen pahoillani.
Olin idiootti. Se ei ollut sinun syysi.
Tiedän sen.
Olen todella pahoillani.
MANDERLEYN JUHLAT
No niin.
ALKUPALAT - OSTEREITA
Hyvä on, rouva. Täydellistä. Lähetän ne heti painettaviksi.
Lontoon Vocelle on ilmoitettava ennen perjantaita,
jos haluatte heiltä asunne.
Niin. Valitettavasti en oikein keksi mitään.
Olette juhlien tärkein nainen.
Valitkaa asu se mielessä pitäen. -Kyllä.
Olkaa itsevarma.
Näyttäkää luonnollinen kauneutenne.
Rouva?
Jos saan sanoa...
Rouva Danversin mukaan ette ole vielä valinnut asuanne.
Minulla olisi ehdotus.
Kerro toki. Istu alas.
Gallerian vanhat maalaukset.
Minusta niistä tulisi mitä kaunein asu.
Varsinkin punapukuisesta naisesta.
Loistava valinta.
Clarice kertoi.
Jos saan sanoa, se on talon rouvan arvoinen.
Pyydän anteeksi.
HERTTUA JA HERTTUATAR
Veisittekö tämän rouva Danversille?
Auttakaa häntä.
Kiitos. -Jos menette talon läpi.
Anteeksi.
Tervetuloa. -Oletteko kunnossa?
Olen. On vähän tuulista. -Niin on.
Toivottavasti ei ala sataa. -Ei ala.
Voi sentään.
Mitä? Älä koske siihen! -Enkö saa kurkistaa?
Pilaat yllätyksen.
En pidä yllätyksistä.
Tästä pidät.
Et edes tunnista minua.
Olen ylpeä sinusta.
Älä anna minun odottaa kauan.
Lähde sitten, jotta saan pukeutua.
Tässä.
En minä voi.
Ota vain. En kerro kenellekään.
Pois täältä! Ette voi tulla.
Vieraat alkavat saapua, rouva.
Mennään tervehtimään.
Kertokaa, että rouva tulee ihan pian.
Hyvä on.
Miksi piileskelet täällä? -Muuten vain.
Ihan kuin ennen vanhaan. -Hyvä.
Missä asusi on?
Tämä on asuni. -Kauhea hässäkkä.
Upeaa. -Samppanjaa.
Myöhässä kuten aina. -Tekosyysi?
Tielle oli kaatunut puu.
Ei, vaan tälle.
Minulla on tämä joka vuosi.
Viimeinkin. Nyt hän tulee.
Miten voitte?
Onko tämä jokin vitsi?
Ei tietenkään. Se on maalauksesta. Luulin...
Vaihda vaatteet.
Mitä nyt?
Mene vaihtamaan vaatteet.
Mitä tein väärin?
Käskin mennä!
Anteeksi. En tiennyt.
Se oli rouva Danversin ajatus.
Rebekka piti tätä, eikö vain?
Rouva Danvers sanoi herran ja teidän pitävän siitä.
Pidä tätä.
Onpa ikävää. -Outoa, eikö ollutkin?
En voi. -Sinun on pakko.
Ei.
Ei tilanne ole niin paha.
Et ymmärrä. En voi. En tekemäni jälkeen.
Mistä olisit voinut tietää?
Pese kasvosi. Etsin sinulle päällepantavaa.
Olisi pitänyt tietää.
En olisi saanut laittaa tätä. -Ryhdistäydy.
Voit joko istua täällä säälimässä itseäsi -
tai tulla kanssani alakertaan ja nauraa asialle kunnolla.
Hänen kasvonsa...
Hän ei olisi puhunut niin Rebekalle.
Olette erilaisia ihmisiä. Ei siinä ole hävettävää.
Hyvä on. -Tule.
Olemme Englannissa. Hallitaan tunteemme.
Mitä? -Selvä.
Tämä kelpaa.
Kaikki järjestyy.
Hyvä.
Nähdään alhaalla. -Niin.
Sopiiko? -Kyllä.
Mikään ei ilahduttaisi minua...
Lordi Crowan, lady Crowan. Tämä on rouva de Winter.
Huono tuuri, ettei mekkosi saapunut.
Niin. -Ei se mitään.
Näytät kauniilta.
Ja tuo on mukavampi kuin minun naurettava asuni.
Älä höpsi. Näytät upealta.
Minä... -Tämä koko idea oli erehdys.
En olisi saanut tuoda sinua tänne.
Merimiehet ja sotilaat sodasta palasivat.
Et saisi olla täällä.
He urheasti maansa puolesta taistelivat.
Kotona he vain nälkää näkevät. Olisi kannattanut sinne jäädä...
Rebekka!
Maxim?
Näetkö nyt?
Et koskaan korvaa häntä. Et voi korvata häntä.
Sinä teit tämän.
Olet vastustanut minua alusta asti.
Ei. Autoin sinua.
Huijasit minua. Suunnittelit tämän.
Tiedämme molemmat, ettet ole minkään arvoinen.
Et ansaitse häntä etkä tätä taloa.
Hän ei rakasta sinua koskaan.
Ja miksi rakastaisikaan?
Hän rakasti.
Hän ei voi, koska et ole Rebekka.
Olisitpa nähnyt hänet.
16-vuotiaana isänsä petomaisen hevosen selässä.
Hän kesytti hevosen.
Kun hän oli valmis, hevonen oli vain vaahtoa ja verta.
Petin hänet, kun annoin sinun asua täällä.
Hän ei suvaitse sitä.
"Nähdään helvetissä, Danny."
Mutta Rebekka on kuollut!
Maxim eroaa sinusta. Mitä sitten teet?
Lähden.
Lähdet? Minne?
Et voi avioitua uudelleen.
Et osaa hoitaa taloa. Sinulla ei ole perhettä tukena.
Ei hätää.
Tiedän, miltä sinusta tuntuu. Ei se ole niin kauheaa.
Se käy nopeasti.
Älä pelkää. Niin on paras.
Kukaan ei halua sinua tänne.
Frith! Robert! Tulkaa nopeasti.
Troolari ajoi rantaan. Hae rannikkovartiosto.
He ovat tulossa. -Maxim.
Mitä hän tekee tuolla?
Daniel, odota minua.
No niin. Liikettä. Noin.
Perääntykää! Rantaan tulijoita!
Siellä on sukeltaja.
Varmasti jotain arvokasta.
Troolarin takia.
Sieltä löytyi jotain muutakin.
Noin! Hyvä!
Rantaan tulijoita!
En sanonut mitään. Enhän?
Hän ei palaa enää.
Kalat ovat syöneet hänet.
Frank.
Ette saisi olla täällä.
Älkää odottako siinä. Menkää kauemmas.
Ruumis löytyi Rebekan veneestä.
Samanväriset hiukset.
Vihkisormuksen kaiverrukset. Se on varmasti hän.
Älä ole imbesilli.
Tälle on varmasti looginen selitys.
Eikö se sinusta ole outoa?
Veljesi tunnisti tuntemattoman ruumiin vaimokseen.
Ei ole, Giles.
Jos asia huolestuttaa, kysy Maximilta.
Kysyisinkin, mutta häntä ei ole näkynyt tunteihin.
Mitä tapahtui? Miksi poliisit kuulustelivat häntä?
Hän ei ole käynyt kotona. Koska hänet vapautettiin?
Ilmoittakaa, kun näette hänet.
Totta kai, Frank. Kiitos.
Huolehtikaa itsestänne.
Se on ohi. Hän voitti.
Kuka voitti?
Rebekka.
Jos löytynyt on hänen ruumiinsa, kenet sinä hautasit?
En tiedä.
Maxim.
Totuus.
En tiedä. Vannon.
Miten hän hukkui?
Hän ei hukkunut.
Älä valehtele.
Hän ei hukkunut.
Hän oli jo kuollut.
Vene oli vahingoittunut.
Minä vahingoitin sitä.
Tahallani.
Voi Maxim.
Et tuntenut häntä.
Kukaan ei tuntenut.
Hän saneli säännöt häämatkalla.
Hän pitäisi asuntonsa Lontoossa.
Hänellä oli monta miestä. Jopa oma serkku.
Älä, Maxim!
Hän nautti osansa esittämisestä.
Täydellinen vaimo. Hän tiesi, etten eroaisi hänestä.
Koska rakastit häntä.
Vihasin häntä.
Hänen julmuuttaan.
Omaa pelkuruuttani.
Tiesin, etten eroaisi hänestä. Etten tekisi sitä sukuni nimelle.
Miten hän kuoli?
Lontoosta tultuaan -
hän kertoi odottavansa Favellia.
Kun tulin tänne, hän oli yksin.
Hän näytti erilaiselta. Kalpealta.
Hän oli käynyt lääkärissä Lontoossa.
Hän sanoi, että jos hän saisi lapsen, en voisi todistaa sen olevan jonkun muun.
Ei riittänyt, että hän riisti minulta ylpeyteni.
Hän halusi myös nimeni, kotini, kaiken.
Hän sanoi: "Tee se, Max.
Paina liipaisinta, niin olet vapaa."
Ole kiltti.
Luoti meni suoraan läpi.
Hän ei kaatunut heti. Hän vain seisoi.
Rauhallisena.
Melkein huojentuneena.
Sitten hän oli poissa.
Luulin, että rakastat häntä yhä.
Mikset kertonut?
En voinut.
Pelkäsin menettäväni sinut.
Kerro poliisille kaikki.
Et tiennyt. Sinulle ei käy mitenkään.
Ymmärrän, jos et halua enää kuullakaan minusta.
Sinä saat valita.
Teit virheen, kun tunnistit ruumiin.
Se johtui surusta, traumasta.
Kukaan muu ei tiedä eikä saakaan tietää.
Hän ei ole voittanut.
Ei ole.
Emme salli sitä.
Sinun ei tarvitse puhua heille.
Nouskaa James Crouchin kunniaksi.
Perääntykää.
Järjestystä! Rauhoittukaa.
Tämä on... Istukaa alas, herra.
Tämä on kuolinsyyntutkijan selvitys -
Rebekka de Winterin ruumiin löytymisestä.
Tämä ei ole rikostutkimus.
Selvitämme vain, miten rouva de Winter kuoli.
Oikeus kuulee seuraavaksi etsivä Welchiä Kerrithin poliisista.
Etsivä Welch.
Herra de Winterin tunnistama ruumis ei ollut -
hänen vaimonsa.
Rebekka de Winterin ruumis löytyi hänen veneensä hytistä.
Se vaivasi minua.
Kuten myös veneen vahingot.
Millaisia ne olivat?
Vesirajan alapuolelta löytyi neljä reikää,
jotka vaikuttavat kahvelin tekemiltä.
Tai piikin. -Mihin se viittaa?
Että vene upotettiin tahallaan.
Minun mielestäni -
kyse voi olla vain kahdesta asiasta.
Itsemurhasta tai taposta.
Vaimonne matkusti kuolinpäivänään Lontooseen.
On aika.
Lausunnossanne sanoitte, että vaimonne vaikutti -
"levottomalta ja onnettomalta" palatessaan.
Älä puolustele. Vastaa rauhallisesti.
Miksi hän matkusti?
En tiedä.
Oliko tavanomaista,
ettei hän puhunut asioista kanssanne?
Vihjaatteko, että meillä oli ongelmia?
Yritän ymmärtää,
miten ette kyennyt tunnistamaan omaa vaimoanne viime vuonna.
Ruumis oli kauan merellä. Se ajelehti 30 kilometriä.
Se oli turvonnut, hajonnut.
Kädet olivat poissa, kasvoja ei ollut jäljellä.
Järjestystä!
Olin ylimielinen ja typerä.
Menetin hermoni. -Ei, olit intohimoinen.
He uskovat sen.
Kuka muu tietää lääkärikäynnistä?
Sinä, minä ja lääkäri.
Fyysisiä todisteita tuskin löytyy -
merellä olon jälkeen.
Lääkäri on ainoa todistaja.
Kielsin herra Favellia tulemasta, mutta hän vaati.
Kiitos, rouva Danvers.
Mitä hittoa sinä haluat?
Toinen viski ja sooda kelpaisi.
Kyse on Rebekasta.
Lähetä vaimosi nukkumaan.
En lähde. Tiedän kaiken sinusta ja Rebekasta.
Niinkö?
Ai tiedät siitä kaiken?
Olitte läheisiä.
Jos olisin nähnyt teidät silloin...
Hän ei ollut täällä.
Hän kutsui minut tänne.
Se on asian ydin.
Itsemurha tai rikos. Niinhän se mies sanoi?
Ihminen ei kutsuisi vieraita,
jos aikoisi tappaa itsensä.
Se on vaivannut minua viime vuoden ajan.
Nyt alan ymmärtää.
Hän oli päättänyt jättää sinut. Siksikö tapoit hänet?
Sinulla ei ole todisteita. Vain sanasi minun sanaani vastaan.
Ei.
Sinun sanasi Rebekan sanaa vastaan.
"Tule Mandersiin, kun saat tämän.
Minulla on kerrottavaa.
Haluan tavata sinut mahdollisimman pian. Rebekka."
Näytä.
Ulos talostani. -Älä anna hänen ärsyttää.
Niin. Älä anna minun ärsyttää.
Tulin vain kiittämään sinua.
Olet ollut hyvin avokätinen vuosien saatossa.
Jaoit vaimosi monen miehen kanssa.
Ajattelin kokeilla onneani tämän uudenkin kanssa.
Siinä se mainitsemani kiivas luonto.
Paljonko haluat?
Hän on älykkäämpi kuin miltä näyttää.
Taitaa tulla verta.
Voihan sentään.
Hän on oikeassa.
En ole rikas mies, Max.
Pidän liikaa uhkapeleistä.
Olen silti tottunut tietynlaiseen elämään.
Minulle riittäisi noin...
10 000 puntaa.
Takaisit sillä hiljaisuuteni huomenna oikeudessa.
Tämä on kiristystä.
Mitä teet? -Soitan poliisille.
Soita vain poliisille.
Pääsemme samaan selliin.
Vähäksi aikaa.
Sinua taitaa odottaa hirttosilmukka.
Komisario Welchin pyynnöstä -
aamun ohjelmassa on muutos.
Kuulemme nyt -
de Winterien taloudenhoitajaa, rouva Danversia.
Manderleyssähän ei tapahdu -
paljonkaan teidän tietämättänne?
Katson, että talon asiat hoidetaan.
Niin saitte tietää -
rouva de Winterin suhteesta herra Favelliin.
Tiesin suhteen olevan intiimi.
Mutta rouvan asiat eivät kuuluneet minulle.
Niin pitääkin olla.
Tilanne ei ole kuitenkaan normaali,
joten kertoisitteko oikeudelle, mitä kerroitte minulle?
Sain tietää viestistä herra Favellille.
Pyysin häntä näyttämään sen teille.
Herra de Winter ei halua sitä näytettävän oikeudelle.
Niin.
Viestissä herra Favell kutsuttiin tapaamaan rouva de Winteriä -
tämän kuoliniltana.
Herra de Winter tarjosi viestistä rahaa.
Viesti oli Rebekka de Winteriltä. -Niin oli.
Hän halusi kertoa miehelle jotain.
Paljonko herra Favellille tarjottiin?
10 000 puntaa.
Sekki,
jonka herra de Winter kirjoitti vastineeksi viestistä.
Missä niin sanotaan? Se on vain sekki.
Järjestystä! Rouva.
Onko teistä todennäköistä, että Rebekka de Winter hukuttautui?
Ei ole.
Kuolemaansa edeltävinä viikkoina -
hän oli väsynyt ja huonovointinen.
Hän pyysi minua löysentämään housujensa kuminauhaa.
Hänen vatsansa kasvoi.
Rouva kävi Lontoossa kuolinpäivänään. Miksi?
En tiedä. -Outoa.
Asia oli varmasti henkilökohtainen, koska hän ei kertonut.
Vaikka käynti lääkärissä.
Ei omalla lääkärillään, vaan jonkun tahdikkaan luona.
Salainen käynti,
koska hän halusi pitää tilansa salassa.
Hän halusi kertoa siitä vain rakastajalleen Jack Favellille.
Senkin murhaava paskiainen!
Lapseni! Toivottavasti joudut hirteen.
Joudat hirteen! Murhasit Rebekan!
Kaksi mahdollista tuomiota.
Lienette sitä mieltä, ettei itsemurhalle ole motiivia.
Mutta murhalle on.
Selvitys keskeytetään rikostutkinnan ajaksi.
Hyvät naiset ja herrat, lopetamme tähän.
Kukaan ei ole lain yläpuolella.
Näpit irti! Irrottakaa!
Rouva Danvers.
Älä puhu. Todisteita ei ole.
Haluan rouvan kalenterit, päiväkirjat,
osoitekirjat, kuitit, kaiken.
Hän tapasi lääkärin ja maksoi tälle.
Soittakaa Lontoon gynekologeille.
POLIISI
Onko teillä lupa tutkia talo?
Rouva de Winter?
Frank! -Mitä?
Tarvitsen sekit ja tiliotteet.
Kaiken, missä voi olla lääkärin nimi ja osoite.
Täällä. Tiedän, mitä tarvitsette.
Lääkäri... -Hänen lääkärinsä? Tuossa.
TOHTORI J. BAKER & KUMPPANIT
Sen on oltava tämä.
Häpeäisit.
Häpeäisit, että olet hänen puolellaan.
En ole kenenkään puolella.
Ja sinä, Frank. Nuolet herra de Winterin saappaita päivisin -
ja ikävöit mökin oven takana öisin.
Nyyhkyttäen kuin koulupoika.
Hän halveksi teitä kaikkia.
Miehiä Lontoossa ja Manderleyn juhlissa.
Olitte hänelle vain leikkikaluja.
Miksei nainen saisi huvitella?
Rebekkani eli kuten tahtoi.
Ei ihme, että miehen oli tapettava hänet.
Se varmasti sattui.
Tieto siitä, että ainoa ystävä vei salaisuuden mukanaan hautaan.
Pakatkaa laukkunne.
Lähdette iltaan mennessä.
TOHTORI J. BAKER & KUMPPANIT
Neiti? -Anteeksi. Jätin laukkuni.
Kenet tapasitte, neiti?
Tohtori John Bakerin.
Kiitos.
Odottakaa siinä.
Tohtori Baker. -Iltaa, Tas.
"Danvers."
Minulla on paljon potilaita.
En muista häntä.
Ehkä muistatte, kun näette hänen kansionsa.
Paperien lukemisesta on enemmän hyötyä.
Yritämme auttaa.
Tämä ei ole kuten pitäisi.
Minne hän hävisi?
Kuka?
Täällä ollut nuori nainen.
Se ei ole täällä.
Puhun sihteerini kanssa.
Ehkä hän laittoi sen muualle.
Se tyttö. Olisiko hän voinut päästä täältä jotenkin ulos?
...PAHANLAATUINEN KOHTUSARKOOMA
Luin sen. En muuttanut tohtori Bakerin kirjoittamaa.
Rebekka Danvers. Nyt muistan. Kauhea asia.
Ei oikea nimi. Hän ei ollut raskaana.
Miksi hän käytti väärää nimeä?
Miksi hän kävi Lontoossa asti -
teidän luonanne oman lääkärinsä sijaan?
Ehkä hän halusi säästää perheensä uutiselta.
Ettei lapsi ollut aviomiehen.
Komisario, en ole sellainen lääkäri.
En ole synnytyslääkäri vaan onkologi.
Hoidan lisääntymiselimistön syöpiä.
Turvotus ja väsymys ovat yleisiä oireita.
Hänellä oli syöpä.
Hänen uutisensa Favellille.
Se ei todista, että hän tappoi itsensä.
Hän ei halunnut kärsiä.
Hän sanoi niin.
Syöpä oli pitkään oireeton.
Tapasimme huhtikuussa.
Toukokuussa ei ollut enää mitään tehtävissä.
Hänellä oli viikkoja elinaikaa, ja kivut olivat varmasti kovat.
Miten hän teki sen?
Hän upotti veneensä.
Hän hukuttautui.
Onnea matkaan, Max.
Taidat uskoa voittaneesi.
Laki ei ehkä voi sinulle mitään, mutta minä voin.
Haluatko sanoa jotain muuta?
Paras sanoa se nyt.
Tiedätkö, mistä vihaan häntä eniten?
Siitä, mitä hän vei sinulta.
Se on lopullisesti poissa. Se hauska, viaton katseesi, jota rakastin.
Et ole enää se ihminen.
Älä vihaa häntä sen vuoksi.
Mikä tuolla palaa? Luoja, sehän on Manderley.
Tule pois sieltä.
Pois nurmikolta! Tule nyt!
Pois nurmikolta, Frith!
Onko sisällä vielä joku?
En tiedä. -Oletko kunnossa? Mitä tapahtui?
Näin hänet. -Mitä tarkoitat? Kenet?
Rouva Danversin.
Auttakaa häntä! Missä letkut ovat?
Missä hän on? -Hän meni venevajalle.
Rouva Danvers!
Tulkaa pois sieltä.
Pyysit apuani. Autan sinua nyt.
Olkaa kiltti.
Hän tappoi ainoan ihmisen, jota rakastin.
En voi antaa sinun pitää taloa.
Se oli meidän.
Älkää tehkö tätä.
Jäät hänen luokseen, mutta et tule onnelliseksi.
Tulen minä.
Näin unta, että kävin taas Manderleyssä.
Näin unta rouva Danversista ja Rebekasta.
Mutta herättyäni aamulla jätin kuolleet taakseni.
Istuessani peilin edessä tunkkaisessa huoneessamme Kairossa -
etsiessämme oikeaa kotiamme -
näen naisen, joka nyt olen.
Ja tiedän, että tein oikean päätöksen.
Pelastin ainoan asian, jonka vuoksi kannattaa taistella.
Rakkauden.
PERUSTUU DAPHNE DU MAURIERIN ROMAANIIN
Tekstitys: Katri Martomaa