NETFLIX PREDSTAVLJA
Sinoć sam sanjala da sam opet išla u Manderley.
Gdje je bio naš kolni prilaz, sad je rasla mračna i zloslutna džungla.
Priroda je došla na svoje, ali kuća je i dalje stajala.
Manderley.
Tajnovit i tajan kao uvijek.
Ustao iz mrtvih.
Kao svi sanjari, smjela sam prolaziti kroz svoje sjećanje.
Godine su se protezale poput mosta.
Vratila sam se u Monte Carlo onog ljeta kad nisam imala ni znanja ni perspektive.
Rekli ste osam?
Oui. Da.
Jasno vidim djevojku kakva sam bila, čak i ako je više ne prepoznajem.
Pitam se kakav bi mi život bio bez gđe Van Hopper.
Bez tog posla.
Čudno kako je tijek mog postojanja visio o niti njezine znatiželje.
Da nije bilo nje, ne bih otišla u Manderley...
ni upoznala tebe.
Gđo Van Hopper.
Zašto si se zadržala?
Ispričavam se. Čekala sam na paket u poštanskom uredu.
Od vašeg je nećaka.
Fotografije s medenog mjeseca s užasnom djevojkom.
Otvori ga.
-Rezerviraj stol dolje za ručak. -Dobro. U jedan kao inače?
-Sad. Baš sam vidjela Maxima de Wintera. -Da.
Još pati, reklo bi se.
On vam je prijatelj?
Maxim de Winter. Vlasnik Manderleyja.
-Jedne od najboljih kuća u Engleskoj. -Da.
Žena mu je umrla lani. Željan je društva.
Neka ga šef sale posjedne do mene.
Daj mu napojnicu.
Koliko te toga učim, ti bi trebala plaćati mene.
-Hvala, gđo Van Hopper. -Glupa djevojko.
-Bonjour. -Mademoiselle.
Stol gđe Van Hopper?
Da, hvala. Merci.
O, ne.
Ispričavam se. Pitala je bi li g. de Winter mogao sjesti s njom.
-Monsieur Maxim de Winter? -Oui.
G. de Winter sam odlučuje gdje će sjesti.
Da, naravno.
Merci.
Ispričavam se. Nije dovoljno? Evo. Imam još.
Bože, ispričavam se, monsieur.
Samo trenutak.
Ne činite to. Čuo sam da je užasno dosadan.
-Molim? -Taj de Winter.
Hvala.
Monsieur de Winter, molim vas, ovamo.
Des huîtres, une douzaine.
"Des huîtres, une douzaine."
Maxim de Winter. Kakvo iznenađenje.
Nisam imala pojma da ste u Monte Carlu.
Morate nam se pridružiti.
Edie Van Hopper. Sjećate se mog nećaka Billyja?
Upoznali ste ga u Blenheimu. Billy Whitney. Moje visine.
Ima svijetlu kosu i škilji na jedno oko.
Čudi me da sam zaboravio. Pozdravite Billyja.
Ma znate.
Oženjen je, i to za divnu djevojku.
Imam fotografije.
Pokazat ću vam. Vjenčanje je bilo krasno.
Vjerujem, ali volim ručati sam.
Gđice Van Hopper.
-O, ne. -Što?
Nismo u rodu. Ona radi za mene.
Mogli biste je nazvati mojom štićenicom.
Shvaćam. Ispričavam se.
Donesi one fotografije. G. de Winter ih želi vidjeti.
Nemojte se zamarati.
-Nije potrebno. -Uopće nije problem!
Uopće. Hajde. Brzo. Ne, ne. Vratit će se začas.
Ovo mi je omiljeni dio.
Zamolila sam da donese fotografije,
a ona je odjurila od stola i nestala. Nije se vratila.
Pomislila sam: "Nije valjda počela crtati."
O, ne, ona je umjetnica.
U svakom slučaju, dotrčala je natrag i smrdjela na jeftinu ružinu vodicu.
Kakav je to smrad!
Pokažite mi poželjnog neženju
i pokazat ću vam prostoriju punu žena koje se ponašaju kao da su poludjele.
Prekasno.
-Oprostite. -Sjedni.
U rodu. Zamisli samo.
Obožavala sam bal u Manderleyju. Bio je tako glamurozan.
Valjda je prestalo nakon tragedije.
Šokantno je to što se dogodilo.
-Kako to objasniti? -Grozno.
Obožavao ju je!
Njegova Rebecca.
Dobro jutro, gđo Van Hopper.
Gđo Van Hopper?
Jeste li dobro?
Zlo mi je.
Bilo mi je zlo cijelu noć.
-Pozovi liječnika. -Dobro.
-Pozovi ga odmah. Liječnika. -U redu.
Gdje je kanta? Gdje je?
Ja ću je donijeti! Evo je.
Čekate madame?
Nije joj dobro. Liječnik joj je rekao da se odmori.
Danas sam sama.
To nije moguće. Terasa je samo za goste.
Ali ja sam joj pratnja... Doista?
Da, nije za osoblje.
Monsieur? Mlada dama će mi se pridružiti. Postavite mjesto.
Da, Monsieur.
-Ne, molim vas. -Apsolutno je u redu.
Nećemo razgovarati osim ako ne poželimo.
Niste trebali.
Motivi su mi bili potpuno sebični.
Ovo su jučerašnje novine. Već sam ih pročitao.
Hvala. Ljubazni ste.
-Čime se bavite... -Ja sam društvo damama.
Ako dama mora platiti društvo, to govori o toj dami.
Izvolite naručiti.
Des huîtres, une douzaine.
Za doručak?
Čuli ste je. Et encore du café.
Bien, Monsieur de Winter. Mademoiselle.
Ako nisam nepristojan, zašto ona?
Bili biste sjajno društvo mnogim drugima.
Volim putovati, a i zaradim 90 funti na godinu.
Znam da to za vas nije mnogo, ali za mene jest.
Valjda se može odrediti cijena samoće.
Čudno, zar ne? Neki su savršeno sretni sami,
a drugi trebaju nekoga da ubiju vrijeme. Nebitno koga.
Kakvi ste vi?
Roditelji su mi umrli. Navikla sam biti sama.
Stiže vaš doručak.
Uvijek sam to htjela probati pa...
Probajte.
Mnogo hvala. Nikad toliko nisam govorila u životu.
Bilo je zapanjujuće.
-Ispričavam se zbog kamenica. -Ne, u redu je.
Mnogo hvala. Već dugo nisam tako uživao.
À bientôt.
Ima li koga?
S recepcije.
Madame nije dostupna. Dat ću joj.
Za vas, mademoiselle.
Merci.
Što žele?
S recepcije je.
DOĐITE NA VOŽNJU.
Pitaju kako ste.
Kako ste pobjegli?
Rekla sam da idem na tečaj tenisa. Želi da poboljšam igru.
Podlo.
-Kamo želite poći? -Kamo god.
Sigurno nešto želite vidjeti.
Prilično je daleko.
Dobro. Koristio bi mi svjež zrak.
Ovo je 3,5 litarski Bentley?
Da. Odakle se razumijete u aute?
Moj ih je otac obožavao.
Oprostite, kad su vam preminuli roditelji?
Prije dvije zime. Od gripe.
Majka je umrla od gripe...
a otac četiri dana kasnije.
Može li se umrijeti od slomljenog srca?
-Vrlo neobazrivo od mene. Ispričavam se. -Ne.
Pazite!
U redu je.
To je dio plana.
EGZOTIČNI VRT MOLIMO NE DIRAJTE NIŠTA
Postoji kaktus u Meksiku visok 20 metara.
Živi 200 godina, ali cvjeta tek sa 70.
Gdje ste to naučili?
Čitam. Sve što znam naučila sam iz knjiga.
Još nisam ništa iskusila. Planiram prije nego što ostarim.
Gledajte!
Već ste bili ovdje?
Prije mnogo godina. Na medenome mjesecu.
-Kako je vaša žena... -Molim vas. Nemojmo.
G. de Winter.
-Izvolite. -Ne bih mogla.
Možete. Znate kako, zar ne?
Pa, da, ja...
Dobro. Sve dok to niste naučili iz knjige.
Hoćete mi pričati o Manderleyju? Čula sam da je predivan.
Jest. Manderley je više od kuće. To mi je život.
Već se stoljećima prenosi s oca na sina.
Sve dosad.
Ako umrem bez nasljednika, dobit će ga moja sestra.
Njezini su sinovi dragi, ali nisu de Winteri.
Evo.
Hvala što ste nas sigurno vratili kući.
Ne zaboravite stvari.
Hoćete li pomoći?
LJUBAVNA POEZIJA
Zgrabite tu torbu i podignite je isto kad i ja.
Jedan, dva, tri.
MAXU OD REBECCE
Vratite to, molim vas.
Ispričavam se.
Ostavite ključeve kod posluge. Laku noć.
Laku noć.
Zdravo.
Njegovateljica je otišla prije sat vremena.
Trener je imao samo kasni termin
i vježbala sam servis.
Tenis po mraku?
Da.
Rebecci od Maxa. Maxu od Rebecce.
Glupačo. Zašto sam gledala njegovu knjigu?
Za vas. Od monsieura de Wintera.
RUČAK U CAP D'AILU?
Pour moi? Merci.
-Idem. -Što si to odjenula?
Prozirno je.
-Nosiš li donje rublje? -Naravno.
MONACO-VILLE?
Slikam lijepe kuće.
Zapravo ti reket ne treba. U redu.
Mademoiselle.
Merci.
-Što to radiš? -Vidjet ćeš.
Zamisli da sjećanje možeš staviti u bočicu kao miris.
I kad god poželiš, možeš je otvoriti.
Bilo bi kao da ponovno proživljavaš taj trenutak.
Kakve bi to trenutke stavila u bočicu?
Ovaj tjedan. Sad. Svaki trenutak.
Neću to zaboraviti.
A sjećanja koja ne želiš samo baciš.
"Dođi na vožnju."
"Ručak u Capu."
Plaža.
Ali sviđa mi se tamošnja obala.
Predivna je.
Evo ga!
Što gledaš?
-Pa, to je... -Da vidim.
-Ne bih na tvome mjestu. -Onda dobro da nisi...
-Oprosti. -U redu je.
Dođi. Idemo se kupati.
Hajde. Hajde!
-Uđi! -Ne!
-Zašto? -Ne želim!
Čega se bojiš?
Prehladno je. Ne, ledeno je.
Nije. Divno je!
Osjećam. Ledeno je!
-Dođi ovamo! -Ne, popit ću cijeli pjenušac.
Nije me briga!
Bože! Gledaj na što me tjeraš.
Ustali ste.
Ja...
Drago mi je da ste bolje. Gdje je njegovateljica?
Pustila sam je.
Bila si na plivanju, vidim. Nakon tenisa?
Da.
Hajde. Osuši kosu. Brzo.
Idemo dolje na večeru?
Ja idem.
Ti pođi do recepcionara i rezerviraj nam ranojutarnji vlak.
Možeš početi s pakiranjem.
Sutra?
Billy u subotu plovi za New York. Možemo na isti brod.
Dosta mi je Europe.
Nemoj me gledati kao pokisli miš.
Brzo ćeš se naviknuti na New York.
Ima mnogo momaka i uzbuđenja.
Svi tvog statusa.
Doista si mislila da ljudi neće pričati?
Koloni ga se. Svi znaju da je gotovo poludio nakon njezine smrti.
Bilo je to naglo i tragično.
Stvarno misliš da je zaljubljen u tebe?
Bilo je to odvraćanje pažnje, dušo.
Otići ćemo. Otići ćemo u New York.
Pronaći ćeš svoj put.
Zaboravit ćeš na to.
Vjeruj mi, zaboravit ćeš.
Samo trenutak.
Gđa Van Hopper odlazi pa moram i ja.
-O čemu to govoriš? -Sad. Danas.
Htjela sam se pozdraviti.
Zašto mi nisi rekla?
Jer je to odlučila sinoć.
Idemo u Pariz s... Upoznati njezinog nećaka.
Iz Cherbourga plovimo za New York.
Dobro. Slušaj, ne smiješ plakati. Daj da razmislim.
Ja...
Ne mogu ostati dugo. Očekuje me dolje.
Pođi sa mnom.
Što?
U Manderley.
Što? Kao tvoja tajnica?
Ne.
Kao moja žena.
Pitam te hoćeš li se udati za mene, budalice.
Ne mogu ići u Manderley.
Možeš. Rekla si da želiš vidjeti svijeta.
Manderley je najbolji dio.
Naravno da je dolje. Nego gdje?
Moram uhvatiti vlak za 20 minuta.
Moramo li?
Moramo. Zapravo se veselim tome.
Točno to i čekam.
Ne brini.
Tko je sad?
Ovo je najdivnija vijest koju sam čula!
Kad tek kažem prijateljicama!
Vaši planovi? Moram sve znati.
Vjenčat ćemo se tu pa na medeni mjesec po Europi.
Živjet ćemo u Manderleyju.
Ajme meni. Jeste li ikad čuli nešto tako romantično?
"Živjet ćemo u Manderleyju." Ajme. Kao u bajci.
Dobro. Idem pripaziti da tvoje torbe ne završe u vlaku.
-Požuri. -Bit će sve u redu.
Da, samo pođite. Moramo razgovarati.
Ajme meni, bogme brzo radiš.
Radila si stvari koje nisi smjela?
Ne znam na što mislite.
Nasreću, nemaš obitelj kojoj bi to objasnila.
Perem ruke od toga.
Pred tobom je težak posao u Manderleyju.
Mislim da nisi spremna za to.
-Mogu naučiti. -Slušaj me, dušo.
Kad uhvatiš muškarca među noge, ne ostaju tamo predugo.
Doviđenja, gđo Van Hopper.
Ženi te samo zato što ne želi živjeti
u toj velikoj staroj kući s njezinim duhom!
Ne vjerujem u duhove.
Bože. Mrzim kad to rade.
Toliko o diskreciji.
Znate kakva je, gospodine.
U Manderleyju se stvari rade na određeni način.
Draga, ovo je Frith.
Zdravo.
Učinimo to kako treba. Idemo.
-Što to radiš? -Ne sviđa ti se?
Gore.
Max, spusti me.
Gđo Danvers.
Dobro došli u Manderley.
Zdravo. Drago mi je...
Hvala.
Čaj je spreman.
Danvers vodi kuću. Ne brini, nije strašna kao što izgleda.
Maxime, divno je!
Prestani.
Evo ga. Lutalica se vratio. Drago mi je što te vidim, Max.
-I meni, Frank. -Kako je bilo na putu?
Prilično sadržajno, čini se.
-Frank Crawley, gđa de Winter. -Drago mi je.
Hvala. Zdravo.
Frank je upravitelj imanja.
Sve bi propalo bez njega.
Ne. Pretjeruje. Ignorirajte ga.
Ispričavam se na gnjavaži, ali hitno trebam neke potpise.
Vratit ću ga začas.
-Hoćemo li? -Da.
Danvers. Pokažite kuću gđi de Winter. Može?
U redu je. Pričekat ću.
Nemoj biti smiješna. Hajde. Stižem.
Imanje je u obitelji više od 300 godina.
Izvorno je bilo dar Henrika VIII.
Izvanredno.
Ako dođu gosti, možete koristiti salon.
Ne zaboravite reći Frithu da upali vatru,
ali općenito g. de Winter voli piti kavu ovdje u knjižnici.
Drago mi je da ste ovdje, gđo Danvers. Nikad ovo neću upamtiti.
REBECCA ZA F. CRAWLEYJA
Sigurna sam da ga nećete razočarati, ako vas to brine.
De Winterovi potječu iz vremena Tudora.
Tko je to?
Caroline de Winter. Prateta g. de Wintera.
Upadljiva je.
Da, i jedna je od prvih liječnica u Engleskoj.
To mu je jedna od omiljenih.
Gdje svi spavaju?
Služavke u potkrovlju, muškarci pod stubama, kao i na drugim imanjima.
Nikad nisam vidjela ovakvu kuću.
Oprostite. Mislila sam da ste bili sluškinja.
Glavna spavaća soba je u istočnom krilu.
Kakav... lijepi uzorak.
To je Clarice. Brinut će se o vama dok ne stigne vaša sluškinja.
Nemam sluškinju, ali sigurno ću se snaći bez nje.
Mislim da će vam trebati.
Možda bi Clarice mogla to raditi.
Odavde se ne vidi more.
Ne.
Zatraži li g. de Winter stari ormar, bojim se da neće stati ovdje.
Sobe na ovoj strani kuće manje su.
Ovo nije bila njegova spavaća?
Ne. Sobe gđe de Winter bile su u zapadnom krilu.
Pa, soba je divna. Previše je lijepa da bi bila prazna.
Gostinske sobe nikad dugo nisu prazne.
Primali smo mnogo gostiju kad je gđa de Winter bila živa.
Bal u Manderleyju bio je sjajan događaj.
Ostavit ću vas s Clarice.
Pitaj me nešto.
Što to?
Bilo što.
Nemam tajni pred tobom.
Ne misliš li da bi trebalo biti tako sad kad smo u braku?
Svi brakovi imaju tajne.
Možemo razgovarati o njoj... Ako želiš.
Laku noć, draga.
Maxime?
Pustite ga.
Opasno je probuditi mjesečara.
Ne moraš se brinuti, ali staje trebaju novi krov
jer su pločice propale...
-Dobro jutro, draga. -Dobro jutro.
-Dobro si spavala? -Da.
Dođi.
-Kako ste se smjestili? -Jako dobro, hvala.
Dobro.
Vidimo se gore, može?
-Začas. -Gđo de Winter.
G. Crawley.
Frank. Samo Frank.
Trebala sam ustati.
-Mogli smo zajedno doručkovati. -U redu je.
Znaš li da mjesečariš?
Uživaj u doručku.
Jaspere!
Kamo ideš? Jaspere!
Jaspere, kamo si otišao?
GOSTI U MANDERLEYU
MASKENBAL 1935.
Ispričavam se na smetnji...
Clarice, jesi li vidjela g. de Wintera?
Imaš li flaster? Porezala sam se.
Da vidim.
-Nije ništa. Dobro sam. -Ajme. Samo trenutak.
Kad ste već tu, mogu li dobiti vaše odobrenje za današnje jelovnike?
Da. Dobro. Vrlo prikladno. Vrlo dobro.
-I umak za pečenje? -Da, izgleda izvrsno.
Ostavila sam prazno.
Gđa de Winter bila je vrlo određena oko umaka.
Dobro. Pa...
Što god bi gđa de Winter odlučila. Hvala.
U redu, madam.
-Izvolite. -Mnogo hvala.
Je li sve u redu, dušo?
Htjela sam... naručiti novo donje rublje iz Londona.
Nešto čipkasto i spavaćicu.
Kad sam se žalio u vezi s onime što nosiš?
Ovo je lijepo, zar ne? Samo mi.
Gotovo kao da smo opet na medenom mjesecu.
Nedostaje mi. Tebi ne? Vožnja, istraživanje, mali kafići.
Kad smo vidjeli stari hotel i odsjeli u njemu.
To nije pravi život, dušo.
-Jaspere! -Idem ja.
Ne, pusti ga. Sam će se vratiti.
Tako je strmo. Što ako padne?
Rekao sam da ga ostaviš!
Jaspere!
Jaspere, dođi ovamo!
Jaspere!
Jaspere, izađi odatle.
Jaspere, dođi.
Daj da pronađem nešto čime ću te vezati.
VRAĆAM SE
Ima li koga?
Nema ničeg ovdje. Hej!
Ja...
Nisam znala da netko živi ovdje.
Ne živim ovdje. Živim u čuvarevoj kućici.
Tražim školjke od prijepodneva.
Tražite školjke?
Ne. Ja samo...
Tražila sam čime bih zavezala psa. Neću vam smetati.
-Nije vaš. -O, ne.
-To je pas g. de Wintera. -Ne.
To je njezin pas.
Ona više ne dolazi ovamo.
Ona... Otišla je u more, zar ne?
Utopila se.
Vi niste poput nje.
Da. Dođi, Jaspere.
Ništa vam nisam rekao. Je li tako?
Hajde, Jaspere.
Znam zašto nisi htio silaziti ovamo.
Kako sam mogla znati?
Kako da znam kad mi ništa ne govoriš?
-Trebalo je biti zaključano. -Netko je unutra.
Vjerojatno čuvarev sin, Ben. Bezopasan je.
Maxime, ja...
O, Bože!
-To je u Italiji. -Eno ga.
O, da. To je bilo nakon vjenčanja.
Lijepa jednostavna haljina.
Pogledaj, Max je imao pravo. Nisam te tako zamišljala.
A ti izgledaš bolje, starino.
Ne tako izmoždeno.
-Molim te. -Glupost!
Svi znaju da si prije šest mjeseci bio u kaosu.
Evo, bako, jeste li vidjeli ovo?
Nisu li divni?
Ajme! Da.
Ovo su slike s mog vjenčanja.
Što to čujem da ne ideš u lov?
Bojim se da ne znam jahati.
Ali moraš! Inače ćeš propustiti zabavu.
Dođi i ja ću te naučiti.
U okrugu nema bolje jahačice.
Ne pretjeruj, Giles.
Sestru će šokirati da se svi ne slažu s njezinim pojmom zabave.
Kakav god da joj je pojam zabave, zaslužuje je.
Zapravo sam mislila ponovno oživjeti bal.
Kakva krasna ideja.
Nismo raspravljali o tome.
Nemoj biti tako jadan.
Obožavao si to.
Možeš ga održati u čast svoje nove mladenke.
Dobro.
Dobro, onda je to dogovoreno.
-Za našu novu domaćicu. -Za našu novu domaćicu.
Odsjedaš u Manderleyju, dušo?
Živi ondje.
-Sjećaš se, bako? -Bako, upoznali smo vas.
Ona je Maximova žena.
Nije.
Ona nije Maximova žena.
Kakva smiješna pomisao.
Pa... sjajna vijest u vezi s balom.
Prošlo je previše vremena.
Ne sjećam te se.
O, ne, ja...
Nismo se još upoznale.
Maxime, tko je ovo dijete?
Kriste. Dobro, vodimo baku kući.
Što si učinila s Rebeccom?
-Pusti. -Ne, ja ću!
Želim Rebeccu.
-Pustite me na miru! -Postane malo...
Dođe joj ponekad i...
-Ajme! Vodi je u auto. -Samo želim...
Ti porazgovaraj s njom.
Uđi u auto, bako. Hajde.
Ovo je iz sobe s cvijećem. Nadam se da je to u redu.
-Hvala. -Ispričavam se.
Zaboravila sam koliko je baka voljela Rebeccu.
Dobro sam.
Bila je jedna od onih iritantnih ljudi.
Neodoljiva svima. Muškarcima, ženama, djeci, životinjama.
Mi obični smrtnici nismo joj bili konkurencija.
-Gospodine. -Zašto plače?
Jedna porculanska figura nedostaje iz jutarnjeg salona
i Danversica traži otkaz za momka.
-Nije... -Koja figura?
Nismo sigurni.
Danvers!
-Je li sve u redu? -Da, u redu je.
Nešto je nestalo iz jutarnjeg salona.
-Danvers! -Što je? Što je nestalo?
Zašto misliš da je Robert to uzeo?
Dresden je iznimno vrijedan.
-Nisam ja! -Figura vrijedi 100 funti.
-Teško mi je za povjerovati... -Tko onda, Frith?
Spremačice ne ulaze u jutarnji salon. Ja ulazim.
Gospođa i ja ulazile smo skupa.
-Frith kaže... -Ja sam kriva.
Ja sam je razbila. Razbila se.
Slučajno. Pala je.
Eto.
Roberte, slobodan si.
Gdje su dijelovi, madam?
U ladici pisaćeg stola, straga.
Šaljite u London. Možda se daju popraviti.
Naravno.
Ako smijem predložiti, ukoliko se opet dogodi tako nešto
da mi gđa de Winter to kaže.
Jesmo li gotovi s tim?
Frank.
Gđo de Winter.
-Niste u Londonu s Maxom? -On je u Londonu?
Da. Sređuje neku papirologiju.
Zamolio me da stavim lokot. Zamalo sam vas zaključao.
Baš šteta.
Ovo će mjesto propasti.
Pa... sad nema čamca.
Max ne voli ploviti.
Ben kaže da se utopila.
Ispričavam se. Pretpostavio sam da znate.
-Ne. -To je...
Bilo je gadno vrijeme.
Čak i za nju. Bila je izvrsna moreplovka.
Brod je potonuo.
Nikad ga nisu pronašli.
Našli su je u Edgcumbeu oko... dva mjeseca kasnije.
Dva mjeseca? Bože!
Jadni Maxim.
Vozio sam ga onamo na prepoznavanje tijela.
Ne smijete razmišljati o prošlosti.
Jako ste dobri za Maxa. Novi je čovjek.
Sigurno se jako bojala.
Bila je sama.
Ničega se nije bojala.
Smijem li te nešto pitati, Frank? Obećaj da ćeš mi reći istinu.
Nije pošteno. Ne znam što ćeš me pitati.
Je li Rebecca bila jako lijepa?
Da.
Da, pretpostavljam da je bila...
najljepše stvorenje koje sam ikad vidio.
Predivna je, zar ne?
Držim je točno kakva je bila.
Kao da je izašla samo na trenutak.
Uplašili ste me.
Ovo je najviše voljela.
Pripremila sam joj ovo tu noć.
Hajde, pridržite je.
Dodirnite je.
Nije htjela sluškinju. "Ne želim nikoga osim tebe, Danny."
Vidite li koliko je bila visoka?
Mogla je nositi bilo što s takvom građom.
Češljala bih je svaku večer.
"Hajde, Danny, frizura", rekla bi.
Stajala bih iza nje...
i češljala je po 20 minuta.
Tu veliku hrpu crne kose.
On bi se pridružio.
Volio joj je to raditi.
Odijevali bi se za večeru dok su gosti dolje čekali.
"Jače, Max, jače!"
A on bi urlao od smijeha.
Tad se stalno smijao.
Češlja li i vas?
Ne.
Gđo Danvers, traži li vas g. de Winter da držite sobu ovakvom?
Ne mora.
Ona je još ovdje.
Osjećate li je?
Pitam se što misli o vama.
Uzeli ste joj muža i... koristite njezino ime.
-Sigurno bi htjela da je sretan. -Sretan?
Nikad neće biti sretan.
Bila je ljubav njegova života.
Maxime?
Dobro jutro, madam.
Ajme! Ogrebli ste se.
Jesam li ti nedostajao?
Zdravo, vi ste zasigurno nova gđa de Winter.
Došlo je do greške.
-G. de Winter je u Londonu. -Ostavio vas je samu?
Ne boji se da će vas oteti neki prostak?
Ja sam Jack Favell. Kako ste?
Htjeli ste ostaviti posjetnicu?
Previše je pristojna da kaže da se gubim. Baš ste dragi.
Ne brinite se. Samo sam došao vidjeti Danny.
Pozvala me na čaj.
-Ali jako sam uranio. -Gđa Danvers?
Zato sam se mislio prišuljati odavde, inače bih mogao dobiti po prstima.
G. Favell? Kamo idete?
Charlie, dođi.
-Oprostite! -Stižem.
Phillippa! Uđi, Charlie.
-Polako, Starlight. -Mir.
Imaš previše energije. Zanemarivali su te.
To ne čudi.
Rebecca je jedina znala s tobom, stari moj.
Da.
Poznavali ste Rebeccu?
Ona mi je rođakinja. Bila je.
Izvedimo konja na jahanje.
O, ne. Doista. Ne znam jahati.
Mogu vam pokazati. Ili imate pametnija posla?
-Kako... -Jedan, dva, prebacite nogu.
-Spremni? -Hoćete li...
Jedan, dva, tri.
-Dodajte mi stremen. Dobro. -Dobro.
Jeste li...
Nećemo prebrzo.
To je to.
Kako se osjećate?
-Sad vi uzmite uzde. -U redu.
-Lijepo i opušteno. -Da.
I nisko. To je to.
-Shvaćam. -Točno tu na krilu.
Sad nešto vrlo važno. Stisnite bedra.
Neka zvijer zna da ste ovdje.
Večeras će vas gadno boljeti.
Krećite se sa mnom. Spremni?
U redu.
Smijem li te nešto pitati?
Je li ti Max ikad pričao o nesreći?
Je li spomenuo Rebeccin put u London tog dana?
Nije.
Ne želi govoriti o tome.
Onda ne znaš je li je vidio kad se vratio te noći,
prije nego što je isplovila?
Ne.
Nešto mi je htjela reći.
Nešto vrlo važno.
Ne znati o čemu se radilo...
To mi je bilo vrlo teško.
Ne idem na ruku svom nestašnom imidžu, je li?
Trebao bi se vratiti i pitati Maxima.
I bih.
Ali posjeti su mi zabranjeni.
Zapravo, bolje da ne spominješ da sam bio danas ovdje.
Mislila sam da ste prijatelji.
Baš i nismo.
Ne bih htio da itko od nas
iskusi onaj njegov poznati temperament.
Ne znam na što misliš.
Pa još je rano.
Bolje da me Danny ne čeka. Znaš kakva je.
Zašto ste ga pozvali?
Jacka Favella.
Pozvali ste ga na čaj,
znajući da mu je g. de Winter zabranio dolazak na imanje.
Sigurno je došlo do greške, madam.
Nisam vidjela g. Favella više od godinu dana.
Zdravo, Frith.
Zdravo, gospodine. G. Favell je stigao nenajavljeno.
Briga me što je rekla Frithu!
G. Favell mi je rekao da ga je ona pozvala ovamo.
A gđa Danvers te natjerala da ideš na jahanje s njim?
Ne, mogu objasniti!
-Objasniti što? -Htjela sam ti reći, stvarno.
Želiš mi reći kako si ga odvukla do kućice za čamce?
Pokazala si mu svoju novu spavaćicu?
Kako bi to mogao pomisliti?
Ne bih ga pustila na imanje da sam znala da će te to uzrujati, Maxime.
Molim te. Volim te.
Je li?
Gđa Danvers ga je pozvala ovamo.
Ne želim čuti više ni riječ o Danversici!
Naprijed.
Gđo Danvers.
Došla sam vam dati otkaz.
G. de Winter se složio s time?
Odluka je moja.
Znate...
Brinula sam se o Rebecci kad je bila djevojčica.
Došle smo ovamo zajedno kad se udala.
Bila sam joj prijateljica.
Netko s kime je dijelila tajne.
Takvu vezu nemoguće je raskinuti.
Ne da se zamijeniti. Nisam to trebala očekivati od vas.
Pa pronaći ćete neku drugu kuću.
Ne.
Mi žene se možemo ili udati ili raditi,
a ja sam prestara za oboje.
Pobrinut ćemo se da imate novca.
Ne radi se o tome. Samo...
Ovo nije bio posao za mene. Rebecca je bila moj život.
Da.
Žao mi je što sam vas iznevjerila.
Nisam to namjeravala.
Učinilo mi se da želite sve raditi na svoj način.
Ne. Meni je sve ovo novo.
Kuća, osoblje...
G. de Winter se nadao da ćete mi pomoći.
Niste tražili moju pomoć.
Pa...
Što ako je sad zatražim?
Žao mi je.
Bio sam glup. Nisi ti kriva.
Znam da nisam.
Jako mi je žao.
Dobro.
PREDJELA KAMENICE
Vrlo dobro, madam. Savršeno. Dat ću ih odmah tiskati.
Moramo do petka javiti Voceu u Londonu ako želite da izrade vaš kostim.
Da. Bojim se da ne mogu ništa smisliti.
Bit ćete najvažnija dama na balu.
-Odaberite nešto s tim na umu. -Da.
Budite samouvjereni.
Neka vide vašu prirodnu ljepotu.
Madam?
Ako nije preizravno.
Gđa Danvers je rekla da još niste odabrali kostim i...
Pitala sam se želite li čuti jednu ideju.
Da, molim te. Bilo što. Sjedni.
Samo... Stare slike u galeriji.
Uvijek sam mislila da bi to bio predivan kostim.
Posebno dama u crvenoj haljini.
Izvrstan izbor.
Clarice me obavijestila.
Ako smijem reći, izbor vrijedan dame ove kuće.
Ispričavam se.
VOJVODA I VOJVOTKINJA
Hoćete li odnijeti ovo gđi Danvers?
-Neka ima sve. -Dobro.
-Mnogo hvala. -Prođite do kuće.
-Oprostite. -I vi!
-Dobro došli. -Jeste li dobro?
-Da. Malo puše, Frank. -Pa da.
-Valjda neće kišiti. -Ništa od toga.
Ajme.
-Što? Miči ruke! Nemoj! -Ne smijem vidjeti?
Ne, upropastit ćeš iznenađenje.
Znaš da ne volim iznenađenja.
Pa ovo će ti se svidjeti.
Nećeš me prepoznati.
Ponosim se tobom.
Nemoj me predugo ostaviti dolje.
Onda izađi da se spremim.
Evo.
Ne. Ne smijem.
Nemoj biti smiješna. Nikome neću reći.
Ne, odlazite! Ne smijete ući!
Gosti pristižu, gospo.
U redu. Pozdravimo ih.
Molim vas obavijestite ih da će madam ubrzo sići.
Vrlo dobro.
-Što se skrivaš ovdje? -Ništa.
-Ovo je baš kao nekad, zar ne? -Dobro je.
Gdje ti je kostim?
-To je kostim. -Toliko brbljanja.
-Krasno je. -Pjenušac.
-Kasniš kao i obično. -Koji ti je izgovor?
-Premjestio sam drvo nasuprot prilaza. -Ne, za ovo.
Ali nosim to svake godine.
Napokon. Hej, evo je.
Kako ste, g. de Winter?
Je li ovo nekakva šala?
Naravno da ne. To je slika. Mislila sam...
Idi se presvuci.
Što je? Što sam...
Idi se presvuci odmah.
Što sam skrivila?
Rekao sam odmah!
Oprostite. Molim vas, madam. Nisam znala.
Bila je to ideja gđe Danvers.
Rebecca je to nosila, zar ne?
Gđa Danvers je rekla da će mu biti jako drago, kao i vama.
Drži ovo.
-Vrlo nezgodno. -Nečuveno, zar ne?
-Ne mogu. -Glupost! Dušo, moraš.
Ne.
Nije baš tako grozno.
Ne shvaćate, ne mogu. Ne nakon ovoga što sam učinila.
Kako si mogla znati?
Umij se, a ja ću ti pronaći nešto za odjenuti, može?
Trebala sam znati.
-Nisam to smjela odjenuti. -Saberi se.
Možeš se ovdje samosažalijevati
ili možeš sići sa mnom i dobro se nasmijati na račun toga.
Njegovo lice...
Njoj se ne bi tako obratio.
Vrlo ste različite i toga se ne treba sramiti.
-Dobro. -Hajde.
Nisi na kontinentu. Ne pokazuj osjećaje.
-Što? -O, da.
Ovo će biti dobro.
Bit ću dobro.
Tako treba.
-Vidimo se dolje. -Da.
-Da? -Da.
Ništa me ne bi toliko usrećilo...
Lorde i ledi Crowan, predstavljam vam gđu de Winter.
Šteta što nema vaše haljine.
-Da. -Nije bitno.
Izgledate divno
i kao da vam je udobnije nego meni u ovom kostimu.
Ne budi smiješna. Izgledaš divno.
-Maxime, ja... -Sve je ovo bila greška.
Nisam te trebao dovesti ovamo.
Tu su mornari i vojnici koji su se vratili iz rata.
To nije mjesto za vas.
Koji su se hrabro borili za svoju zemlju.
Da bi došli kući i gladovali, bolje im je da su ostali...
Rebecca!
Maxime?
Evo, vidite li sad?
Nikad je nećete moći zamijeniti.
Vi ste ovo učinili.
Bili ste protiv mene otpočetka.
Ne. Pomagala sam vam.
Prevarili ste me. Isplanirali ste ovo.
Obje znamo da ste ništa. Bezvrijedni ste.
Niste vrijedni ni njega ni ove kuće.
Nikad vas neće voljeti.
Zašto i bi?
Volio me.
Ne, ne može vas voljeti jer vi niste ona.
Trebali ste je vidjeti.
Sa 16 godina, na konju svoga oca, ogromnoj grdosiji,
ali savladala ga je.
Kad je završila s njim, ostala mu je samo pjena i krv.
Iznevjerila sam je dopustivši da ostanete tako dugo.
Ona to ne bi tolerirala.
"Vidimo se u paklu, Danny. Ja tebe prva."
Ali Rebecca je mrtva! Mrtva je!
Ostavit će vas, razvest će se. Što ćete onda?
Otići ću.
Otići? Kamo?
Sad se ne možete ponovno udati.
Ne znate se brinuti o kući. Nemate obitelj koja bi vam pružila potporu.
U redu je.
Znam kako se osjećate. Nije baš tako grozno.
Bit će vrlo brzo.
Nemojte se bojati. Tako je najbolje.
Nitko vas ne želi ovdje.
Frith! Roberte! Dođite brzo.
Nasukala se ribarica. Zovite obalnu stražu!
-Na putu su, gospodine. -Maxim.
Što on radi dolje?
Daniele, čekaj me.
Hajde! Idemo. To je to.
Maknite se! Prolazimo!
Dolje je ronilac.
Sigurno je nešto vrijedno.
To je za ribaricu.
Dolje su našli nešto drugo.
To je to! Dobar momak!
VRAĆAM SE
Prolazimo!
Ništa nisam rekao. Je li?
Sad se neće vratiti.
Ribice su je sredile, zar ne?
Frank.
Ne bi trebala biti ovdje.
Nemojte čekati ovdje. Hajde. Pomaknite se. Natrag.
Tijelo je pronađeno u njezinom čamcu. Ista boja kose.
I gravura na burmi. Nema sumnje da je to ona.
Nemoj biti imbecil.
Sigurno postoji logično objašnjenje.
Ne misliš da je to čudno?
Da je tvoj brat identificirao tijelo kao svoju ženu?
Ne, Gilese, ne mislim.
Ako te to tako brine, pitaj Maxima.
Bih, ali nitko ga satima nije vidio.
Što se dogodilo? Zašto ga je policija ispitivala?
Ne. Nije bio kod kuće. Zašto? Kad su ga pustili?
Javi kad ga vidiš.
Naravno, Frank. Hvala.
Ne brini se. Čuvaj se.
Gotovo je. Pobijedila je.
Tko?
Rebecca.
Ako su pronašli njezino tijelo, koga si pokopao?
Ne znam.
Maxime.
Istinu.
Ne znam. Kunem se.
Kako se utopila?
Nije.
Nemoj mi lagati.
Nije se utopila.
Već je bila mrtva.
Brod joj je bio oštećen.
Ja sam ga oštetio.
Namjerno.
O, Maxime.
Nisi je poznavala.
Nitko nije.
Na medenom mjesecu je rekla kako će biti.
Da će zadržati stan u Londonu.
Svoje muškarce. Čak i svog rođaka.
Molim te, Maxime!
Uživala je u tome. Igrala je ulogu.
Savršena žena, znala je da se nikad ne bih rastao od nje.
Jer si je volio.
Mrzio sam je.
I njezinu okrutnost.
Mrzio sam svoj kukavičluk.
Znao sam da se ne bih rastao od nje. Da to ne bih mogao učiniti našem imenu.
Kako je umrla?
Kad se vratila iz Londona, rekla mi je da očekuje Favellov posjet.
Kad sam stigao tu, bila je sama. Izgledala je drukčije. Blijedo.
Bila je kod liječnika u Londonu.
Rekla je: "Zamisli da rodim dijete, Max. Nikad ne bi mogao dokazati da nije tvoje."
Nije joj bilo dovoljno oduzeti mi ponos.
Htjela mi je oduzeti ime, dom, sve.
Rekla je: "Hajde, Max, učini to."
"Povuci obarač i bit ćeš slobodan."
Molim te.
Metak je prošao kroz nju.
Nije odmah pala. Samo je stajala.
Tako smireno.
Gotovo olakšano.
Zatim je umrla.
Cijelo sam vrijeme mislila da još voliš Rebeccu.
Zašto mi nisi rekao?
Nisam mogao.
Bojao sam se da ću te izgubiti.
Pođi na policiju, sve im reci.
Nisi znala. Ništa ti se neće dogoditi.
Shvaćam ako više ne želiš imati posla sa mnom.
To je tvoj izbor.
Pogriješio si... kod prepoznavanja.
Zbog tuge i traume.
Nitko ne zna osim nas. Nikad neće znati.
Nije pobijedila, Maxime.
Nije pobijedila.
Nećemo joj dopustiti.
Ne moraš razgovarati s njima.
Ustanite za časnog suca Jamesa Croucha.
Odmaknite se.
Red! Smirite se.
Ovo je... Sjednite, gospodine.
Ovo je istraga mrtvozornika
u vezi s otkrićem tijela Rebecce de Winter.
Ovo trenutno nije kazneni postupak.
Samo smo došli utvrditi kako je gđa de Winter umrla.
Sudu će se obratiti detektiv Welch iz policije.
Detektive Welch.
Tijelo koje je g. de Winter lani prepoznao...
nije mu bila žena.
Zapravo, tijelo Rebecce de Winter pronađeno je u kabini njezinog broda.
To me mučilo.
Kao i nastanak oštećenja plovila.
Kako je nastalo?
Našli smo četiri rupe ispod vodne linije
dosljedne onima koje napravi brodski sošnjak.
-Ili šiljak. -Na što to ukazuje?
Da je brod namjerno oštećen.
Po mom mišljenju, g. mrtvozorniče,
ova istraga može donijeti samo dvije presude.
Samoubojstvo ili nezakonito ubojstvo.
Vaša je žena putovala u London na dan smrti.
Vrijeme je.
U izjavi za policiju rekli ste da vam se žena činila
"zaokupljeno i nesretno" kad se vratila.
Nemoj se braniti. Smireno odgovaraj.
Zašto je putovala?
Nemam pojma.
Je li bilo normalno da vaša žena ne raspravlja o tome sa svojim mužem?
Želite reći da smo imali problema u braku?
Pokušavam shvatiti kako lani navodno niste uspjeli prepoznati vlastitu ženu.
Bila je dva mjeseca na moru. Otplutala je 30 km.
Bila je naduta, raspadala se, nije imala ruke i lice.
Red!
Bio sam arogantan i glup.
-Izgubio sam živce. -Ne, bio si strastven.
Povjerovat će.
Tko još zna da je bila kod liječnika u Londonu?
Ti, ja i liječnik.
Sumnjam da će naći fizičke dokaze.
Ne nakon toliko vremena na moru.
Liječnik je sve što imaju.
Rekla sam g. Favellu da nije dobrodošao, ali inzistirao je.
Hvala, gđo Danvers.
Kojeg vraga želiš?
Može još jedan viski i sodu.
Radi se o Rebecci pa bi mogao ženu na poslati spavanje.
Ne idem nikamo. Znam sve o tebi i Rebecci.
Doista?
Znaš sve o tome, je li?
Bili ste bliski, Favell.
-Da sam te uhvatio s njom te večeri... -Nije bio tu.
Ali pozvala me.
U tome je poanta.
Samoubojstvo ili zločin, to je onaj tip rekao, zar ne?
Pozvati nekoga
ne zvuči kao nešto što bi učinila osoba koja planira okončati stvar.
To me izluđuje prošlih godinu dana.
Ali počinje imati smisla.
Napokon te odlučila ostaviti. Zato si je ubio?
Nemaš dokaz. Tvoja riječ protiv moje.
Ne.
Tvoja riječ protiv Rebeccine.
"Dođi u Manders kad primiš poruku."
"Moram ti nešto reći
i htjela bih te vidjeti čim je prije moguće. Rebecca."
Da vidim.
-Gubi se. -Ne daj se isprovocirati.
Ne daj se isprovocirati, Max.
Samo sam ti došao zahvaliti.
Godinama si bio tako dobrodušan
i dijelio si svoju ženu s mnogima.
Zapravo sam se pitao bih li mogao okušati sreću s ovom novom.
To je temperament o kojem sam govorio.
Koliko želiš?
Ova je pametnija nego što izgleda.
Izgleda kao mrlja krvi.
Ajme meni.
Ali ima pravo.
Nisam bogat čovjek, Max.
Previše se volim kockati,
ali uživam u određenom životnom stilu.
Mislim da bih se snašao...
s 10 000 funti za poruku
i šutnju na sutrašnjem svjedočenju.
Ovo je ucjena.
-Što radiš? -Zovem policiju.
Da. Nazovi policiju.
Možda nas stave u istu ćeliju.
Ne zadugo.
Mislim da ti se smiješi omča, Maxime.
Na zahtjev inspektora Welcha,
došlo je do promjene u jutarnjem postupku.
Poslušat ćemo
domaćicu de Winterovih, gđu Danvers.
U Manderleyju se ne događa štošta
bez vašeg znanja ili dopuštenja, zar ne?
Brinem se da sve funkcionira glatko.
Tako ste i saznali
za vezu pokojne gđe de Winter i g. Favella.
Pa, znala sam da su bili intimni.
-Gazdaričini poslovi bili su njezini. -Ispravno.
Kako okolnosti nisu uobičajene,
mogli biste podijeliti sa sudom ono što ste mi sinoć rekli.
Saznala sam za poruku namijenjenu g. Favellu.
Nagovarala sam ga da tu poruku podijeli s vama.
Poruku koju je g. de Winter htio zatajiti od ovog suda.
Da.
Poruku u kojoj je g. Favell bio pozvan pridružiti se gđi de Winter u kući
one noći kad je gazdarica umrla.
G. de Winter ponudio je novac u zamjenu za tu poruku.
-Poruka je bila od Rebecce de Winter. -Da.
Napisala je da mu nešto mora hitno reći.
Koliko je ponuđeno g. Favellu?
10 000 funti.
Ček...
koji je potpisao g. de Winter... u zamjenu za poruku.
Gdje to piše? Imate samo ček.
Red! Madam. Red.
Gđo Danvers, vjerujete li da se Rebecca de Winter utopila?
Ne vjerujem.
Nekoliko tjedana prije smrti,
postala je umorna i nije joj bilo dobro.
Zamolila me da joj olabavim gumicu u hlačama.
Trbuh joj je rastao.
Zašto je gđa de Winter otišla u London na dan smrti?
-Nije rekla. -Čudno.
Sigurno se radilo o nečemu osobnom kad mi je to zatajila.
Kao posjet liječniku.
Ne obiteljskom liječniku, već nekom diskretnom.
Daleko od znatiželjnih očiju,
kao da je svoje zdravstveno stanje htjela zadržati za sebe.
Što je htjela podijeliti samo sa svojim ljubavnikom, Jackom Favellom.
Ubojice. Ti si ubojica, gade jedan!
S mojim djetetom! Nadam se da će te objesiti.
Nadam se da će te objesiti! Ubio si Rebeccu!
Dvije su moguće presude.
Nadam se da se slažete da nema motiva za samoubojstvo.
Ali postoji jasan motiv za ubojstvo.
Ova se istraga obustavlja u očekivanju kaznenog postupka.
Dame i gospodo, zasjedanje je završeno.
Nitko nije iznad zakona.
Mičite ruke s mene! Mičite ih!
Gđo Danvers.
Ne govori. Ništa ne mogu dokazati.
Želim njezine dnevnike, adresare,
kućne financije, sve.
Nekad je išla do tog liječnika i platila mu je.
Počnite nazivati specijaliste za žene u Londonu.
POLICIJA
Ispričavam se, imate li dozvolu za pretragu?
Gđo de Winter?
-Frank! -Što je?
Trebam njezine bankovne izvatke.
Sve na čemu je adresa njezina liječnika.
Dobro. Evo. Znam što trebaš.
-Trebam liječnika. -Evo.
DR. J. BAKER I SURADNICI
To je sigurno to.
Sram vas bilo.
Sramite se što ste stali na njegovu stranu.
Ne zauzimam ničiju stranu, gđo Danvers.
A ti, Frank. Cijeli se dan ulizuješ g. de Winteru,
a noću plaziš po vratima kolibe.
Jecaš kao dječarac.
Sve vas je prezirala.
Muškarce u Londonu, na zabavama u Manderleyju.
Bili ste joj samo igračke.
Zašto se žena ne bi zabavila?
Živjela je kako je htjela, moja Rebecca.
Nije ni čudo da ju je neki muškarac ubio.
Sigurno je boljelo.
Znajući da je vaša jedina prijateljica takvu tajnu ponijela u grob.
Spakirajte se, gđo Danvers.
Očekujem da odete do večeri.
DR. J. BAKER I SURADNICI
-Gospođice? -Ispričavam se, ostavila sam torbicu.
Kod koga ste bili, gospođice?
Kod dr. Johna Bakera.
Hvala.
Čekajte ovdje.
-Dr. Baker. -Dobra večer.
"Danvers."
Imam mnogo pacijenata.
Ne sjećam je se.
Možda se prisjetite kad vidite njezin karton.
Bilo bi bolje vidjeti karton.
Pomažemo kako možemo.
O, ne. Ovo ne izgleda kako treba.
Kamo je otišla?
Tko?
Mlada žena koja je bila tu.
Nije ovdje.
Porazgovarat ću s tajnicom.
Možda ga je zagubila.
Ta djevojka. Je li ga nekako mogla iznijeti odavde?
...IZRASLINA NA MATERNICI. ...ZLOĆUDNI SARKOM MATERNICE.
Pročitala sam. Nisam izmijenila ni riječ dr. Bakera.
Rebecca Danvers. Da, sad se sjećam. Grozno.
To joj nije bilo pravo ime. I nije bila trudna.
Zašto bi koristila lažno ime?
Zašto bi došla u London vidjeti vas, a ne obiteljskog liječnika?
Možda je htjela poštedjeti obitelj te vijesti.
Da dijete nije bilo muževo?
Inspektore, nisam takav specijalist za žene.
Nisam porodničar. Bavim se onkologijom.
Liječim tumore reproduktivnog sustava.
Nadutost, umor. To su česti simptomi.
Imala je rak.
To je bila vijest za Favella.
To ne dokazuje da se ubila.
Nije htjela patiti.
Da, tako mi je i rekla.
Dobila je simptome u već naprednom stadiju.
Vidio sam je u travnju,
a do svibnja je bilo jasno da je prekasno za liječenje.
Preostalo joj je nekoliko tjedana i bol bi bila velika.
Kako je to učinila?
Otplovila je brodom i oštetila ga.
Utopila se.
Prava sreća za tebe, Max.
Misliš da si pobijedio.
Možda te zakon ne može srediti. Ja još mogu.
Želiš li reći još nešto?
Bolje to reci sad.
Znaš li zbog čega je najviše mrzim?
Zbog onoga što je uzela tebi.
Nestalo je zauvijek. Mladenački izgubljeni izgled koji sam tako volio.
Više nisi ta osoba.
Nemoj je mrziti zbog toga.
Što to gori? Bože, to je Manderley.
Hajde! Mičite se odavde!
Mičite se s travnjaka! Hajde!
Mičite se s travnjaka! Frith!
Koliko je ljudi unutra?
-Ne znam. -Jeste li dobro? Što se dogodilo, Clarice?
-Vidjela sam je. -Koga si vidjela?
Gđu Danvers.
Pomozite joj! Gdje su crijeva?
-Gdje je ona? -Otišla je do kućice za brodove.
Gđo Danvers! Molim vas!
Molim vas, sklonite se.
Tražili ste moju pomoć. Evo je.
Gđo Danvers, molim vas.
Ubio je jedinu osobu koju sam voljela.
Ne mogu vam dati Manderley.
Bio je naš.
Ne morate ovo činiti.
Znam da ćete stati uz njega. Ali sreću nikada nećete spoznati.
Hoću.
Sinoć sam sanjala da sam opet išla u Manderley.
Sanjala sam gđu Danvers i Rebeccu.
Ali jutros sam se probudila i ostavila mrtve.
Dok sjedim pred zrcalom u našoj zagušljivoj sobici u Kairu,
to je samo još jedan korak na putu da pronađemo pravi dom,
vidim ženu koja sam postala.
Znam da sam donijela pravu odluku...
spasiti jedinu stvar zbog koje je vrijedno proći kroz vatru.
Ljubav.
PREMA ROMANU DAPHNE DU MAURIER
Prijevod titlova: Davor Levak