‏- NETFLIX מציגה -
‏אמש חלמתי שחזרתי למנדרלי.
‏חלמתי שבמקום כביש הגישה שלנו ‏צמח יער מיוסר ואפל.
‏הטבע עשה כבתוך שלו, אך הבית עדיין עמד.
‏מנדרלי.
‏צופן סוד ודומם כמו תמיד.
‏קם מן המתים.
‏כמו לכל החולמים הותר לי לעבור דרך זיכרוני,
‏שנמתח על פני השנים כגשר.
‏לחזור אל הקיץ במונטה קרלו, ‏כשלא ידעתי דבר ולא היה לי עתיד.
‏אמרת שמונה?
‏כן. ‏-כן.
‏אני רואה בבהירות רבה את הנערה שהייתי, ‏אם כי כבר איני מזהה אותה.
‏אני תוהה כיצד היו נראים חיי ‏בלעדי גברת ואן הופר.
‏בלעדי המשרה הזאת.
‏כמה מוזר לחשוב שמסלול קיומי ‏היה תלוי כמו חוט בסקרנותה.
‏לולא היא, לעולם לא הייתי מגיעה למנדרלי…
‏ולא הייתי פוגשת אותך.
‏גברת ואן הופר.
‏מה עיכב אותך?
‏אני מצטערת, ‏הייתי צריכה להמתין לחבילה בדואר. אני…
‏היא מהאחיין שלך.
‏תצלומים מירח הדבש עם הנערה הנוראה הזאת, ‏אני מתארת לעצמי.
‏תפתחי אותה.
‏תזמיני לנו שולחן לארוחת צהריים. ‏-כן. ב-13:00, כרגיל?
‏עכשיו. ראיתי זה עתה את מקסים דה וינטר. ‏-בסדר.
‏עדיין נראה שבור לב.
‏הוא ידיד שלך?
‏מקסים דה וינטר. הבעלים של מנדרלי.
‏אחת האחוזות היפות באנגליה. ‏-כן.
‏אשתו נפטרה לפני שנה. ‏הוא זקוק נואשות לחברה.
‏תבקשי מרב המלצרים להושיב אותו לידי.
‏תצטרכי לשלם לו טיפ.
‏בהתחשב בכל מה שאני מלמדת אותך, ‏את צריכה לשלם לי.
‏תודה, גברת ואן הופר. ‏-נערה טיפשה.
‏בונז'ור. ‏-מדמואזל.
‏השולחן של מאדאם ואן הופר?
‏כן, תודה. מרסי.
‏אה, לא.
‏חכה, סליחה. היא שואלת ‏אם מר דה וינטר יכול לשבת איתה.
‏מסייה מקסים דה וינטר? ‏-כן.
‏מר דה וינטר עצמו יבחר היכן הוא רוצה לשבת.
‏כן, כמובן.
‏מרסי.
‏סליחה. זה לא מספיק? הנה. יש לי עוד.
‏אלוהים, אני מצטערת כל כך, מסייה.
‏רק רגע.
‏אל תעשי את זה. שמעתי שהוא משעמם נורא.
‏סליחה? ‏-הדה וינטר הזה.
‏תודה.
‏מסייה דה וינטר, בבקשה, מכאן.
‏דזוויטרה, און דוזן.
‏"דזוויטרה, און דוזן."
‏מקסים דה וינטר! לא ייתכן.
‏לא ידעתי שאתה במונטה.
‏אתה חייב להצטרף אלינו.
‏אידי ואן הופר. ‏אתה ודאי זוכר את האחיין שלי, בילי?
‏נפגשתם בבלנהיים בסתיו. בילי ויטני. ‏הוא בערך בגובה שלי.
‏יש לו שיער בלונדיני בהיר ועין עצלה.
‏איך אני יכול לשכוח! מסרי את ברכותיי לבילי.
‏האם ידעת?
‏הוא נשוי לצעירה מקסימה ביותר.
‏האמנם? ‏-הוא שלח תצלומים.
‏אראה לך אותם. בואי הנה. ‏החתונה הייתה אלוהית.
‏אני מאמין לך, אבל אני מעדיף לסעוד לבדי.
‏שלום לך, מיס ואן הופר.
‏לא. ‏-מה?
‏אנחנו לא קרובות משפחה. היא עובדת אצלי.
‏כלומר, אפשר לקרוא לה בת חסותי.
‏אני מבין. עכשיו, אם תסלחו לי.
‏יקירה, הביאי את התצלומים. ‏מר דה וינטר ישמח לראות אותם.
‏לא, בבקשה. אל תטרחי.
‏זה לא נחוץ. ‏-אין בזה כל טרחה!
‏כלל וכלל לא. לכי. מהר. ‏לא, היא תרד כהרף עין.
‏זה החלק האהוב עליי.
‏ביקשתי ממנה להביא את התצלומים
‏והיא זינקה מהשולחן ונעלמה. לא חזרה.
‏חשבתי, "אל תגידו לי שהיא התחילה לרשום."
‏לא, היא ציירת.
‏בכל אופן, היא חוזרת בריצה, ‏מדיפה ריח מי ורדים זול.
‏כלומר, הריח!
‏תראו לי רווק מבוקש
‏ואני אראה לכן חדר מלא בנשים ‏שנוהגות כאילו איבדו את שפיותן.
‏מאוחר מדי.
‏סליחה. ‏-לא חשוב, שבי.
‏קרובת משפחה. תארי לך.
‏נהניתי בנשף במנדרלי. הוא היה זוהר כל כך.
‏נראה שהכול פסק מאז הטרגדיה.
‏איזה אירוע מזעזע.
‏איך אתן מסבירות את זה? ‏-נורא.
‏הוא העריץ אותה!
‏את רבקה שלו.
‏בוקר טוב, גברת ואן הופר.
‏גברת ואן הופר?
‏הכול בסדר?
‏אני חולה.
‏אני… הקאתי כל הלילה.
‏תזמיני לי… תזמיני את ה"מדסן". ‏-בסדר.
‏תזמיני אותו מיד. את הרופא. ‏-טוב.
‏איפה הדלי?
‏אביא את הדלי! הנה, הבאתי אותו.
‏את מחכה למאדאם?
‏לא. היא לא בקו הבריאות. ‏הרופא הורה לה לנוח.
‏אז זו רק אני היום.
‏זה לא אפשרי. המרפסת נועדה לאורחים בלבד.
‏אבל אני בת לוויה של ליידי… באמת?
‏כן, היא לא נועדה לעובדים.
‏מסייה? הגברת הצעירה תצטרף אליי. ‏תכין מקום נוסף, בבקשה.
‏כן, מסייה דה וינטר.
‏לא, בבקשה. לא אוכל. ‏-זה בסדר גמור.
‏נדבר רק אם נרצה.
‏לא… לא היית צריך לעשות את זה.
‏המניעים שלי היו אנוכיים לחלוטין.
‏זה העיתון של אתמול. כבר קראתי אותו.
‏תודה. זה נדיב מאוד.
‏מה את עושה בשביל… ‏-אני מה שמכונה "בת לוויה של גברת".
‏אם גברת צריכה לשלם על חברה, ‏זה מעיד על הגברת.
‏מה תרצי להזמין?
‏דזוויטרה, און דוזן.
‏לארוחת בוקר?
‏שמעת אותה. אה אונקור דו קפה.
‏ביין, מסייה דה וינטר. מדמואזל.
‏אם זו לא חוצפה, מדוע היא?
‏תהיי בת לוויה מצוינת לכל אדם.
‏תמיד רציתי לנסוע, ‏אז זו סיבה אחת ו-90 ליש"ט בשנה.
‏אני יודעת שזה לא הרבה בשבילך, ‏אבל זה המון בשבילי.
‏אולי כן אפשר לקבוע מחיר לבדידות.
‏זה מוזר, נכון? ‏יש אנשים שהם מאושרים לגמרי לבדם,
‏ואילו אחרים זקוקים למישהו ‏להעביר איתו את הזמן. לא משנה מי.
‏מה את מעדיפה?
‏הוריי מתו, לכן… אני רגילה להיות לבדי.
‏הנה ארוחת הבוקר שלך.
‏תמיד רציתי לטעום צדפות, אז…
‏תטעמי אותן לפני שיתחממו.
‏תודה רבה. מעולם לא דיברתי הרבה כל כך.
‏זה היה מרשים מאוד.
‏וצר לי גם על הצדפות. אני… ‏-לא, זה היה בסדר.
‏תודה רבה. אני…
‏לא נהניתי כל כך זה זמן רב.
‏אה ביינטו.
‏הלו?
‏פתק משולחן הקבלה.
‏מרסי. מאדאם חשה ברע. אקח אותו אליה.
‏הוא בשבילך, מדמואזל.
‏מרסי.
‏מה הם רוצים?
‏זה משולחן הקבלה, הם…
‏- מקסים דה וינטר ‏בואי לנסיעה. -
‏פשוט שואלים לשלומך.
‏איך ברחת?
‏אמרתי שיש לי שיעור טניס. ‏היא מציקה לי שאשתפר.
‏ערמומית.
‏לאן את רוצה לנסוע? ‏-אין לי העדפות.
‏ודאי יש מקום כלשהו שאת רוצה לראות.
‏הוא רחוק מאוד.
‏יופי. לא יזיק לי קצת אוויר צח.
‏זו בנטלי של 3.5 ליטרים?
‏כן. מנין את יודעת הרבה כל כך על מכוניות?
‏אבי אהב מכוניות.
‏אם יורשה לי לשאול, מתי הורייך הלכו לעולמם?
‏לפני שנתיים. שפעת.
‏אמי מתה משפעת ו…
‏אבי מת כעבור ארבעה ימים.
‏אתה חושב שאדם יכול למות משברון לב?
‏זה היה חסר התחשבות. אני מצטערת. ‏-לא.
‏תיזהר!
‏הכול בסדר.
‏הכול חלק מהתוכנית.
‏- גן אקזוטי ‏נא לא לגעת -
‏יש קקטוס שמוצאו במקסיקו ‏והוא צומח לגובה של 20 מטרים.
‏הוא חי 200 שנים, אבל פורח רק כשהוא בן 70.
‏היכן למדת דברים כאלה?
‏קראתי את זה. ‏כל מה שאני יודעת אני לומדת מספרים.
‏עדיין לא חוויתי שום דבר. ‏אני מתכננת לחוות לפני שאזדקן.
‏תראה!
‏היית פה פעם?
‏לפני שנים. בירח הדבש שלי.
‏איך אשתך… ‏-אנא. לא.
‏מר דה וינטר.
‏קדימה. ‏-לא. אני לא יכולה.
‏כן, את יכולה. את יודעת לנהוג, לא?
‏כן, אני…
‏יפה. כל עוד לא למדת את זה מספר.
‏תספר לי על מנדרלי? שמעתי שהבית יפה להפליא.
‏זה נכון. כן. מנדרלי הוא יותר מבית. ‏הוא החיים שלי.
‏הוא עבר מאב לבן ומאב לבן במשך מאות שנים.
‏עד היום, בכל אופן.
‏את מבינה, אם אמות ללא יורש, ‏האחוזה תעבור לאחותי.
‏ובניה נחמדים, אבל הם לא בני דה וינטר.
‏זהו.
‏תודה שהבאת אותנו הביתה בביטחה.
‏אל תשכחי את החפצים שלך.
‏אדוני, תעזור לנו?
‏- אנתולוגיה של שירי אהבה -
‏תוכל לתפוס את התיק הזה ‏ולהרים אותו בו זמנית איתי?
‏אחת, שתיים, שלום.
‏- למקס מרבקה -
‏תחזירי את זה, בבקשה.
‏כמובן. אני מתנצלת.
‏תשאירי את המפתחות ‏אצל מחנה המכוניות. לילה טוב.
‏לילה טוב.
‏שלום.
‏האחות עזבה לפני שעה.
‏למדריך הטניס הייתה שעה חופשית רק מאוחר,
‏ואני התאמנתי על ההגשה.
‏שיעור טניס בחושך?
‏כן.
‏לרבקה ממקס. למקס מרבקה.
‏נערה טיפשה. ‏איזו סיבה יש לי להביט בספר אישי שלו?
‏בשבילך. ממסייה דה וינטר.
‏- ארוחת צהריים בקאפ דאי? -
‏בשבילי? תודה.
‏אני הולכת. ‏-מה את לובשת?
‏זה שקוף.
‏את לובשת בגדים תחתונים? ‏-כן, כמובן.
‏- טיול במונקו-ויל? -
‏אני מנסה לצייר בתים יפים.
‏למעשה, את לא זקוקה לרקטת הטניס. בסדר.
‏מדמואזל.
‏מרסי.
‏מה אתה עושה? ‏-את תראי.
‏תאר לעצמך שהיה אפשר ‏ללכוד זיכרון בבקבוק, כמו ניחוח.
‏ואז, בכל פעם שרצית יכולת לפתוח אותו.
‏זה היה כמו לחיות את הרגע שוב.
‏ואילו רגעים בחייך הצעירים ‏היית רוצה ללכוד בבקבוק?
‏את השבוע הזה. את ההווה. כל רגע בו.
‏לעולם לא לשכוח אותו.
‏וזיכרונות שלא רצית, ‏יכולת פשוט להשליך מעליך.
‏"בואי לנסיעה."
‏"צהריים בקאפ."
‏החוף.
‏אבל אני אוהב את החוף כאן.
‏הוא יפה כל כך.
‏אה, זהו זה.
‏במה אתה מסתכל?
‏טוב, זה… ‏-תן לי לראות.
‏אני במקומך הייתי נמנע.
‏לא… אז טוב שאתה לא…
‏סליחה. ‏-זה בסדר.
‏קדימה. בוא לשחות.
‏בוא!
‏תיכנס! ‏-לא!
‏למה לא? ‏-אני לא רוצה!
‏ממה אתה חושש?
‏המים קרים מדי. לא, הם קפואים.
‏לא נכון. הם נעימים!
‏אני מרגיש אותם. הם קרים כקרח!
‏בוא הנה! ‏-לא. אני אשתה את כל השמפניה.
‏לא אכפת לי!
‏אלוהים! תראי מה את מכריחה אותי לעשות.
‏קמת.
‏אני…
‏אני שמחה כל כך שאת מרגישה טוב יותר. ‏היכן האחות?
‏פוטרה.
‏שחית, אני רואה. אחרי הטניס?
‏כן.
‏אז לכי לך. תייבשי את השיער. מהר-מהר.
‏אנחנו יורדות לארוחת ערב?
‏אני יורדת.
‏את תדברי עם השוער על הזמנת מקומות ‏ברכבת הראשונה מחר בבוקר.
‏ותתחילי לארוז.
‏מחר?
‏בילי מפליג לניו יורק בשבת. ‏נוכל להפליג באותה אנייה.
‏נמאס לי עד מוות מאירופה.
‏אל תסתכלי עליי כמו עכברוש טבוע.
‏תתרגלי לניו יורק במהירות.
‏הרבה בחורים וריגושים.
‏כולם במעמד שלך.
‏באמת חשבת שאנשים לא ידברו?
‏עדיף שתצאי מזה. ‏כולם יודעים שהוא כמעט השתגע אחרי שהיא מתה.
‏הכול היה פתאומי וטרגי מדי.
‏את באמת חושבת שהוא מאוהב בך?
‏זו הייתה הסחת דעת, יקירה. זה הכול.
‏אנחנו נעזוב. ניסע לניו יורק.
‏את תמצאי את דרכך.
‏תשכחי הכול.
‏האמיני לי, תשכחי הכול.
‏רק רגע.
‏גברת ואן הופר עוזבת, וגם אני צריכה לעזוב.
‏על מה את מדברת? ‏-כן, עכשיו. היום.
‏רציתי רק לומר שלום.
‏למה לא אמרת לי קודם?
‏כי היא החליטה על זה רק אתמול בלילה.
‏ואנחנו נוסעות לפריז עם… ‏כדי לפגוש את האחיין שלה.
‏ואחר כך ניסע לשרבורג ונפליג לניו יורק.
‏בסדר. תקשיבי, אל תבכי. תני לי רגע לחשוב.
‏אני…
‏אני לא יכולה להישאר הרבה זמן. ‏היא מצפה לי למטה.
‏בואי איתי.
‏מה?
‏למנדרלי.
‏מה? כמזכירה שלך?
‏לא.
‏כאשתי.
‏אני מציע לך נישואים, טיפשונת קטנה.
‏אני לא יכולה לבוא למנדרלי.
‏ודאי שאת יכולה. ‏אמרת שאת רוצה לראות את העולם.
‏מנדרלי היא החלק הטוב ביותר בו.
‏ודאי שהיא שם למטה. אלא היכן?
‏אני צריכה לצאת בעוד 20 דקות ‏כדי להספיק לרכבת.
‏אני אומר לה. ‏-חייבים ללכת?
‏כן. האמת היא שאני מצפה לזה.
‏לזה בדיוק אני ממתינה.
‏אל תדאגי.
‏מי זה עכשיו?
‏אלה החדשות הנפלאות ביותר ששמעתי מעודי.
‏חכו עד שאספר לחברים שלי!
‏מה התוכניות? אני חייבת לדעת הכול.
‏נתחתן כאן, ואת ירח הדבש נבלה באירופה.
‏ואז ניסע הביתה למנדרלי.
‏חי נפשי. שמעתם אי פעם על משהו רומנטי יותר?
‏"הביתה למנדרלי." חי נפשי. זה לקוח מהאגדות.
‏טוב. אלך לוודא שהתיקים שלך לא יעלו לרכבת.
‏תזדרז. ‏-יהיה בסדר.
‏כן, לך. יש לנו הרבה דברים לדבר עליהם.
‏חי ראשי, את פועלת מהר!
‏עשית דברים שאסור היה לך לעשות?
‏אני לא יודעת למה את מתכוונת.
‏למרבה המזל, אין לך משפחה להסביר לה את זה.
‏אני מושכת את ידי מזה.
‏מצפה לך עבודה רבה במנדרלי.
‏ולמען האמת, לא נראה לי שתעמדי בה.
‏אני יכולה ללמוד. ‏-תרשי לי לומר לך משהו, חביבתי.
‏כשאת לוכדת גבר בין הרגליים שלך, ‏הוא לא נשאר לזמן רב.
‏שלום לך, גברת ואן הופר.
‏הוא מתחתן איתך ‏רק מפני שהוא לא רוצה להמשיך לחיות
‏בבית הגדול הזה עם רוח הרפאים שלה!
‏אני לא מאמינה ברוחות רפאים.
‏אלוהים. אני שונא כשהם עושים את זה.
‏ואנחנו רצינו לשמור סוד.
‏אתה יודע איך היא, אדוני.
‏דברים נעשים בדרך מסוימת במנדרלי.
‏יקירה, זהו פרית.
‏שלום.
‏בואי נעשה דברים כהלכה, טוב? הנה.
‏מה אתה עושה? ‏-זה לא מוצא חן בעינייך?
‏עלי.
‏מקס, תוריד אותי.
‏גברת דנוורס.
‏ברוכה הבאה למנדרלי.
‏שלום. לעונג…
‏תודה.
‏ארוחת המנחה מוכנה.
‏דנוורס מנהלת את הבית. ‏אל תדאגי, היא מפחידה פחות מכפי שהיא נראית.
‏מקסים, זה נפלא!
‏תפסיק.
‏הנה הוא. הנווד חזר. טוב לראות אותך, מקס.
‏וטוב לראות אותך, פרנק. ‏-איך הייתה הנסיעה?
‏מתברר שרבת אירועים.
‏פרנק קרולי, גברת דה וינטר. ‏-לעונג לי.
‏תודה. שלום.
‏פרנק הוא מנהל האחוזה.
‏המקום היה מתפרק בלעדיו.
‏לא. הוא מגזים. תתעלמי ממנו.
‏לא נעים לי להיות טרחן, ‏אבל אני זקוק לכמה חתימות בדחיפות.
‏אחזיר אותו אלייך כהרף עין.
‏נלך? ‏-כן.
‏דנוורס. תוכלי להראות ‏לגברת דה וינטר את הבית?
‏זה בסדר. אחכה.
‏לא, אל תדברי שטויות. לכי. אדביק אותך.
‏האחוזה נמצאת בבעלות המשפחה ‏יותר מ-300 שנים.
‏היא ניתנה כמתנה מהנרי השמיני.
‏יוצא מן הכלל.
‏כשבאים אורחים, את יכולה להשתמש בטרקלין.
‏אל תשכחי לומר לפרית להדליק את האש באחים,
‏אבל בדרך כלל מר דה וינטר ‏מעדיף לשתות את הקפה שלו כאן בספרייה.
‏אני שמחה שאת כאן, גברת דנוורס. ‏לעולם לא אזכור את כל זה.
‏- מרבקה דה וינטר ‏למר פרנק קרולי -
‏אני בטוחה שלא תאכזבי אותו, ‏אם מכך את חוששת.
‏משפחת דה וינטר ‏הייתה קיימת כבר בתקופת טיודור.
‏ומי זו?
‏זו קרוליין דה וינטר. ‏הדודה-רבתא של מר דה וינטר.
‏היא יפהפייה.
‏כן, אחת הנשים הראשונות ‏שהוסמכו לרפואה באנגליה.
‏זה אחד הציורים האהובים עליו.
‏היכן כולם ישנים?
‏משרתות בעליית הגג, גברים מתחת למדרגות, ‏כמו בבתים אחרים שהיית בהם.
‏מעולם אף לא ראיתי בית כזה.
‏אני מצטערת. ‏חשבתי שהיית משרתת אישית של גברת.
‏חדר השינה המרכזי הוא כעת באגף המזרחי.
‏איזו… דוגמה יפה.
‏זו קלאריס. היא תטפל בך ‏עד שהמשרתת שלך תגיע.
‏אין לי משרתת, אבל אני בטוחה שאסתדר בלי.
‏נדמה לי שתגלי שאת זקוקה למשרתת.
‏אולי קלאריס תוכל למלא את התפקיד.
‏לא רואים מכאן את הים.
‏לא, לא רואים.
‏אם מר דה וינטר יבקש את הארון הישן שלו,
‏חוששתני שהוא לא ייכנס לכאן.
‏החדרים בצד הזה של הבית הרבה יותר קטנים.
‏זה לא היה חדר השינה שלו קודם?
‏לא. החדרים של גברת דה וינטר ‏היו באגף המערבי.
‏זה חדר מקסים. יפה מכדי לעמוד ריק.
‏חדרי האורחים לא נשארים ריקים לזמן רב.
‏אירחנו הרבה ‏כשגברת דה וינטר המנוחה הייתה בחיים.
‏הנשף של מנדרלי היה אירוע ממש.
‏אשאיר אותך עם קלאריס.
‏תשאל אותי שאלה.
‏איזו שאלה?
‏כל דבר.
‏אין לי סודות מפניך.
‏לא נראה לך שכך זה צריך להיות ‏עכשיו, כשאנחנו נשואים?
‏בחיי הנישואים של כולם יש סודות.
‏אתה יכול לדבר איתי עליה… אם אתה רוצה.
‏לילה טוב, יקירה.
‏מקסים?
‏תניחי לו.
‏מסוכן להעיר אדם שהולך בשנתו.
‏ואין סיבה לדאגה, ‏אבל צריך לחדש את גג האורוות,
‏כי הרעפים שבורים…
‏בוקר טוב, יקירה. ‏-בוקר טוב.
‏ישנת היטב? ‏-כן, לא רע.
‏בואי.
‏איך את מסתדרת? ‏-טוב מאוד, תודה.
‏טוב.
‏אני… נתראה למעלה?
‏אני כבר בא. ‏-גברת דה וינטר.
‏מר קרולי.
‏פרנק. השם הוא פרנק.
‏היה עליי לקום קודם.
‏יכולנו לאכול ארוחת בוקר ביחד. ‏-זה בסדר.
‏ידעת שאתה הולך בשנתך?
‏תיהני מארוחת הבוקר.
‏ג'ספר!
‏לאן אתה הולך? ג'ספר!
‏ג'ספר, לאן הלכת?
‏- אורחים במנדרלי -
‏- 1935 ‏נשף מסכות -
‏סליחה שאני מטרידה אתכם…
‏קלאריס, ראית את מר דה וינטר?
‏יש לך פלסטר? חתכתי את היד.
‏תני לי לראות.
‏באמת, זה שום דבר. אני בסדר. ‏-אוי. רק רגע.
‏אם את כבר כאן, גברתי, ‏אוכל לבקש את אישורך לתפריטים של היום?
‏כן. טוב. מתאים מאוד. בהחלט נחמד מאוד.
‏והרוטב לצלי העגל? ‏-כן, נראה מצוין.
‏אבל השארתי את זה ריק.
‏גברת דה וינטר הקפידה מאוד על הרטבים.
‏בסדר. טוב…
‏תכינו את מה שגברת דה וינטר הייתה מציעה.
‏בסדר גמור, גברתי.
‏זהו. ‏-תודה רבה.
‏הכול בסדר, יקירה?
‏חשבתי… להזמין ‏כמה בגדים תחתונים חדשים מלונדון.
‏משהו עם תחרה וכתונת לילה.
‏מתי התלוננתי על מה שאת לובשת?
‏זה נחמד, לא? רק אנחנו.
‏זה כמעט כאילו אנחנו שוב בירח הדבש.
‏אני מתגעגעת לזה. אתה לא? ‏לנהיגה, לגילויים, לבתי הקפה הקטנים?
‏לראות איזה בית מלון ישן ומצחיק ‏ופשוט ללון בו.
‏אלה לא החיים האמיתיים, יקירה.
‏ג'ספר! ‏-אני אביא אותו.
‏לא, תניחי לו. הוא ימצא את דרכו חזרה.
‏זה כל כך תלול. ואם הוא ייפול?
‏אמרתי לך להניח לו!
‏ג'ספר!
‏ג'ספר, בוא הנה!
‏ג'ספר!
‏ג'ספר, צא משם.
‏ג'ספר, בוא הנה.
‏בסדר, נמצא משהו לקשור אותך.
‏- ז'ו רובייה -
‏שלום?
‏אין כאן כלום, טיפשון. היי!
‏אני…
‏לא ידעתי שמישהו גר כאן.
‏אני לא גר פה. אני גר בבית השומר.
‏אני מחפש צדפים מלפני הצהריים.
‏את חפרת כדי למצוא צדפים?
‏לא. אני רק, אני…
‏הייתי צריכה משהו כדי לקשור את הכלב שלי. ‏לא אפריע לך.
‏הוא לא שלך. ‏-לא.
‏זה הכלב של מר דה וינטר. ‏-לא.
‏זה הכלב שלה.
‏היא כבר לא באה הנה.
‏היא… היא נכנסה לים, נכון?
‏היא טבעה.
‏את לא כמוה.
‏כן. בוא, ג'ספר.
‏אני אף פעם לא אמרתי שום דבר. נכון?
‏בוא, ג'ספר. בוא.
‏אני יודעת למה לא רצית לרדת לכאן.
‏איך הייתי אמורה לדעת?
‏איך אני אמורה לדעת כל דבר, ‏אם אתה לא מספר לי?
‏זה אמור היה להיות נעול. ‏-מישהו היה בפנים.
‏כנראה רק הבן של השומר, בן. הוא לא מזיק.
‏מקסים, אני…
‏אלוהים!
‏זה באיטליה. ‏-הנה הוא.
‏כן. זה היה מיד אחר החתונה.
‏איזו שמלה פשוטה ויפה.
‏תראי, מקס צדק. את שונה לגמרי ממה שציפיתי.
‏ואתה נראה טוב יותר, קשישי.
‏פחות מותש.
‏בבקשה. ‏-הבלים!
‏כולם יודעים שהיית שבר כלי לפני חצי שנה.
‏הנה, סבתא, ראית את אלה?
‏תראי, נכון שהם מקסימים?
‏בחיי! כן.
‏אז אלה מהחתונה שלי.
‏מה שמעתי על זה שאת לא צדה?
‏אני חוששת שאני לא יודעת לרכוב.
‏אבל את חייבת ללמוד! ‏אחרת תפסידי את כל ההנאה.
‏בואי אלינו. אלמד אותך.
‏הרוכבת הטובה ביותר במחוז.
‏שתוק בבקשה, ג'יילס.
‏אחותי עלולה להזדעזע ‏אם תשמע שלא כולם סבורים שזה מהנה.
‏לא משנה מה לדעתה מהנה, ‏אין ספק שהיא ראויה לקצת הנאה.
‏למען האמת, חשבתי שאולי אחדש את הנשף.
‏איזה רעיון נפלא.
‏לא דיברנו על זה.
‏אל תהיה אומלל כל כך.
‏פעם אהבת את זה.
‏אתה יכול לקיים אותו לכבוד כלתך החדשה.
‏בסדר.
‏אז זה מוסכם.
‏למארחת החדשה שלנו. ‏-כן, למארחת החדשה שלנו.
‏את נשארת במנדרלי, יקירה?
‏היא גרה כאן.
‏את זוכרת, סבתא? ‏-סבתא, הכרנו לך אותה.
‏היא אשתו של מקסים.
‏לא נכון.
‏היא לא אשתו של מקסים.
‏איזה רעיון מופרך.
‏טוב… חדשות טובות בקשר לנשף.
‏עבר זמן רב מדי.
‏אני לא זוכרת אותך.
‏לא, אני…
‏לא נפגשנו.
‏מקסים, מי הילדה הזאת?
‏אלוהים. בסדר, בואו ניקח את סבתא הביתה.
‏מה עשית לרבקה?
‏תניחי לזה. ‏-לא, זה בסדר!
‏אני רוצה לראות את רבקה.
‏תניחי לי! ‏-היא פשוט נעשית קצת…
‏זו השעה ביום ו…
‏אוי ואבוי! תכניס אותה למכונית. ‏-אני רוצה רק…
‏לכי לדבר איתה.
‏בואי ניכנס למכונית, סבתא. בואי.
‏זה מחדר הפרחים. אני מקווה שזה בסדר.
‏תודה. ‏-אני מתנצלת.
‏שכחתי עד כמה סבתא שלנו חיבבה את רבקה.
‏אני בסדר.
‏היא פשוט הייתה מאותם אנשים מרגיזים.
‏מקסימה את כולם. ‏גברים, נשים, ילדים, בעלי חיים.
‏לנו בני התמותה הרגילים ‏לא היה סיכוי להשתוות לה.
‏אדוני. ‏-למה הוא בוכה?
‏אדוני, אחד מפסלוני החרסינה ‏נעלם מחדר המשפחה,
‏ועכשיו דנוורס דורשת את פיטוריו של המשרת.
‏זה לא… ‏-איזה פסלון?
‏איננו יודעים, אדוני.
‏דנוורס!
‏הכול בסדר? ‏-כן, בסדר גמור.
‏משהו פשוט נעלם מחדר המשפחה.
‏דנוורס! ‏-מה? מה נעלם?
‏מדוע את חושבת שרוברט לקח אותו?
‏הפסלון יקר מאוד, אדוני.
‏לא אני! ‏-ערכו של הפסלון הוא 100 ליש"ט.
‏אדוני, אין זה סביר… ‏-אז מי, פרית?
‏המשרתת החדשה אינה מורשית ‏להיכנס לחדר המשפחה. אני עושה זאת.
‏כשגברת דה וינטר הייתה בחיים, ‏עשינו זאת יחד.
‏פרית אומר רק… ‏-זו הייתי אני.
‏אני שברתי אותו. הוא נשבר.
‏זו הייתה תאונה. הוא נפל.
‏ובכן, זהו זה.
‏רוברט, אתה לא מואשם עוד.
‏היכן החתיכות, גברתי?
‏במגירת המכתבה, מאחור.
‏תשלחי אותן ללונדון. אולי אפשר לעשות משהו.
‏בהחלט, אדוני.
‏ואם יורשה לי להציע, אם דבר כזה יקרה שוב,
‏שגברת דה וינטר תספר לי בעצמה.
‏סיימנו?
‏פרנק.
‏גברת דה וינטר.
‏חשבתי שנסעת ללונדון עם מקס.
‏הוא בלונדון?
‏כן. מטפל במסמכים.
‏הוא ביקש ממני להרכיב מנעול. ‏כמעט נעלתי אותך כאן.
‏זה חבל.
‏שהמקום הזה ייהרס.
‏טוב… אין סירה עכשיו.
‏מקס לא אוהב לשוט.
‏בן אמר שהיא טבעה.
‏אני מצטער. חשבתי שאת יודעת.
‏לא. ‏-זה…
‏מזג האוויר היה נורא.
‏אפילו בשבילה. היא הייתה שייטת מצוינת.
‏הסירה טבעה.
‏לא מצאו אותה.
‏היא נשטפה לאדג'קומב… חודשיים לאחר מכן.
‏חודשיים? אלוהים!
‏מקסים המסכן.
‏הסעתי אותו לשם בעצמי, כדי לזהות את הגופה.
‏לא כדאי לך להרהר בעבר.
‏את מתאימה כל כך למקס. הוא אדם אחר לגמרי.
‏היא בוודאי פחדה כל כך.
‏שם בחוץ לבדה.
‏היא לא פחדה מכלום.
‏אני יכולה לשאול אותך משהו, פרנק? ‏ותבטיח להגיד לי את האמת.
‏לא בדיוק הוגן. אני לא יודע מה תשאלי אותי.
‏האם רבקה הייתה יפה מאוד?
‏כן.
‏כן, אני חושב שהייתה…
‏היצור היפה ביותר שראיתי בחיי.
‏זה יפה להפליא, נכון?
‏אני משאירה את החדר כפי שהיה.
‏כאילו היא רק יצאה לזמן מה.
‏הבהלת אותי.
‏זו הייתה הכותונת האהובה עליה.
‏הכנתי אותה בשבילה באותו לילה.
‏בבקשה, תחזיקי אותה.
‏תגעי בה.
‏היא לא רצתה משרתת אישית. ‏"אני זקוקה רק לך, דני."
‏את רואה עד כמה גבוהה היא הייתה?
‏עם גזרה כמו שלה היא יכלה ללבוש כל דבר.
‏הייתי מברישה את שערה בכל ערב.
‏"בואי, דני, תרגיל השיער," היא הייתה אומרת.
‏הייתי עומדת מאחוריה…
‏ומברישה במשך 20 דקות בכל פעם.
‏רעמת השיער הכהה הגדולה שלה.
‏הוא הצטרף.
‏הוא אהב לעשות את זה בשבילה.
‏הם התלבשו לארוחת הערב, ‏אורחים היו ממתינים למטה.
‏"חזק יותר, מקס, חזק יותר!"
‏והוא היה שואג מצחוק.
‏הוא תמיד צחק אז.
‏הוא מבריש את השיער שלך?
‏לא.
‏גברת דנוורס, האם מר דה וינטר ‏ביקש ממך להשאיר כך את החדר?
‏הוא לא צריך.
‏היא עדיין כאן.
‏את מרגישה אותה?
‏אני תוהה מה היא חושבת עלייך.
‏על זה שלקחת את בעלה ו… משתמשת בשמה.
‏היא ודאי הייתה רוצה שיהיה מאושר. ‏-מאושר?
‏לא, הוא לעולם לא יהיה מאושר.
‏היא הייתה אהבת חייו.
‏מקסים?
‏בוקר טוב, גברתי.
‏אוי ואבוי! התגרדת.
‏התגעגענו אליך?
‏שלום, את ודאי גברת דה וינטר החדשה.
‏אני חושבת שאירעה טעות.
‏מר דה וינטר נמצא בלונדון. ‏-הוא השאיר אותך לבד?
‏הוא לא חושש שיבוא איזה נבל ויחטוף אותך?
‏אני ג'ק פאוול. נעים מאוד.
‏רצית להשאיר את הכרטיס שלך?
‏ומנומסת מכדי לומר לי להסתלק.
‏את מתוקה.
‏אל תדאגי. קפצתי לראות את דני.
‏היא הזמינה אותי לתה.
‏אבל הקדמתי מאוד. ‏-גברת דנוורס?
‏בגלל זה החלטתי לשוטט כאן בחוץ,
‏אחרת הייתי חוטף מכה על היד.
‏מר פאוול? לאן אתה הולך?
‏צ'רלי, בחייך.
‏סליחה, מר פאוול! ‏-אני בא.
‏פיליפה! תיכנס, צ'רלי.
‏תירגע, סטארלייט. ‏-עמוד בשקט.
‏יותר מדי אנרגיה. הזניחו אותך.
‏זה לא מפתיע.
‏רבקה הייתה היחידה שהצליחה להשתלט עליך.
‏כן.
‏הכרת את רבקה?
‏היא הדודנית שלי. הייתה.
‏בואי נוציא את אחד הסוסים לסיבוב.
‏לא. אני באמת… אני לא יודעת לרכוב.
‏אני יכול ללמד אותך. ‏או שיש לך משהו חשוב יותר לעשות?
‏איך… ‏-אחת, שתיים, שלוש, תעבירי את הרגל.
‏מוכנה? ‏-אתה…
‏אחת, שתיים, שלוש.
‏אתה יכול לתת לי ארכוף? בסדר.
‏אתה…
‏לא נדהר מהר מדי.
‏זהו זה.
‏איך את מרגישה?
‏טוב, עכשיו את תיקחי את המושכות. ‏-טוב.
‏תהיי עדינה ומשוחררת. ‏-כן.
‏והידיים למטה. זהו…
‏הבנתי. ‏-כאן בחיקך.
‏חשוב מאוד. תכווצי את הירכיים.
‏שהחיה תדע שאת שם.
‏יכאב לך מאוד הערב.
‏עכשיו פשוט תנועי איתי. מוכנה?
‏בסדר.
‏יקירה, אני יכול לשאול אותך משהו?
‏מקס דיבר איתך אי פעם על התאונה?
‏והוא מעולם לא הזכיר ‏את הנסיעה של רבקה ללונדון באותו יום?
‏לא.
‏לא, הוא לא מדבר על זה בכלל.
‏אז את לא יודעת אם הוא ראה אותה ‏כשהיא חזרה באותו ערב,
‏לפני שהיא יצאה עם הסירה?
‏לא.
‏היא רצתה להגיד לי משהו.
‏משהו חשוב מאוד.
‏ולא לדעת מה זה היה…
‏זה באמת קשה.
‏אני לא מועיל לתדמית השובבה שלי, מה?
‏אתה צריך לחזור ולשאול את מקסים.
‏הייתי עושה את זה.
‏אבל אני חושש שנאסר עליי לבקר.
‏למעשה, מוטב שלא תאמרי לו שהייתי כאן היום.
‏אני… אני חשבתי שאתם חברים.
‏לא באמת, לא.
‏ולא הייתי רוצה שאת או אני
‏נהיה בצד המקבל של המזג המפורסם שלו.
‏אני לא יודעת על מה אתה מדבר.
‏טוב, עדיין מוקדם.
‏כדאי שלא אאחר לפגוש את דני. ‏את יודעת איך היא.
‏למה הזמנת אותו?
‏את ג'ק פאוול.
‏הזמנת אותו לארוחת מנחה,
‏למרות הידיעה הברורה ‏שמר דה וינטר אסר עליו לבוא הנה.
‏זו בוודאי טעות, גברתי.
‏לא ראיתי את מר פאוול למעלה משנה.
‏שלום, פרית.
‏שלום, אדוני. מר פאוול ערך ביקור לא צפוי.
‏לא מעניין אותי מה היא אמרה לפרית!
‏מר פאוול אמר לי שהיא הזמינה אותו הנה.
‏וגברת דנוורס הכריחה אותך לצאת איתו לרכיבה?
‏לא, אני יכולה להסביר!
‏להסביר מה? ‏-התכוונתי לספר לך, באמת.
‏את רוצה לספר לי ‏איך גררת אותו אל בית הסירות?
‏הצגת לפניו את בגדי הלילה החדשים שלך?
‏איך אתה מסוגל לחשוב כך?
‏לא הייתי מרשה לו להישאר ‏אילו ידעתי שזה יכעיס אותך, מקסים.
‏בבקשה. אני אוהבת אותך.
‏האמנם?
‏גברת דנוורס הזמינה אותו לבוא.
‏אני לא רוצה לשמוע עוד מילה על דנוורס!
‏יבוא.
‏גברת דנוורס.
‏באתי להודיע לך על פיטורייך.
‏מר דה וינטר נתן את הסכמתו?
‏זו ההחלטה שלי.
‏את מבינה…
‏אני טיפלתי ברבקה כשהייתה ילדה קטנה.
‏באנו לכאן יחד, כשהיא נישאה.
‏הייתי החברה שלה.
‏מישהי שהיא שיתפה בסודות שלה.
‏קשר כזה אין להתירו.
‏אין לו תחליף. טעיתי כשציפיתי לזה ממך.
‏טוב, תמצאי בית אחר.
‏לא.
‏אנחנו הנשים יכולות להתחתן או לשמש משרתות,
‏ואני מבוגרת מכדי לעשות את שניהם.
‏נוודא שפרנסתך תהיה מובטחת.
‏זה לא עניין של כסף. זה…
‏זו לא הייתה משרה בשבילי. ‏רבקה הייתה החיים שלי.
‏כן.
‏אני מצטערת שהכזבתי אותך.
‏לא התכוונתי לאכזב אותך.
‏פשוט נראה שאת נחושה בדעתך ‏לעשות דברים בדרכך.
‏לא. כל זה חדש לי.
‏הבית, המשרתים…
‏אני פשוט… אני חושבת ‏שמר דה וינטר קיווה שתעזרי לי.
‏לא ביקשת את עזרתי.
‏טוב…
‏ואם אבקש אותה עכשיו?
‏אני מצטער.
‏התנהגתי בטיפשות. זו לא אשמתך.
‏אני יודעת.
‏אני מצטער כל כך.
‏- נשף מנדרלי -
‏בסדר.
‏- מתאבנים ‏צדפות -
‏טוב מאוד, גברתי. מושלם. ‏אבקש להדפיס אותם מיד.
‏ואנחנו חייבות להודיע לווצ'ה בלונדון ‏לפני יום שישי,
‏אם את רוצה שיתפרו לך תחפושת.
‏כן, אני חוששת שכאן אני מגששת קצת באפלה.
‏תהיי הגבירה החשובה ביותר בנשף.
‏אז תזכרי את זה כשתבחרי משהו. ‏-כן.
‏תהיי בטוחה בעצמך.
‏תני להם לראות את היופי הטבעי שלך.
‏גברתי?
‏אם זה לא חצוף מדי מצדי.
‏גברת דנוורס אמרה ‏שעוד לא החלטת מה תלבשי, ו…
‏תהיתי אם את רוצה לשמוע רעיון.
‏כן, בבקשה, כל דבר. שבי.
‏פשוט… הציורים הישנים בגלריה.
‏תמיד חשבתי שהבגדים יהיו תחפושות נהדרות.
‏בעיקר הגבירה בשמלה האדומה.
‏בחירה מצוינת.
‏קלאריס סיפרה לי.
‏ואם יורשה לי, שמלה הראויה לגבירת הבית.
‏אני מתנצלת.
‏- הדוכס והדוכסית -
‏תואיל להוריד את זה לגברת דנוורס?
‏תוודא שיש לה הכול. ‏-בהחלט.
‏תודה רבה. ‏-ואם תעברו לעבר הבית.
‏סליחה. ‏-אני מצטער!
‏ברוכים הבאים. ‏-הכול בסדר?
‏כן. אבל יש קצת רוח, פרנק. ‏-כן, נכון.
‏אני מקווה שלא ירד גשם. ‏-זה ייגמר בלא כלום.
‏אוי ואבוי.
‏מה? תוריד ידיים! לא! ‏-אני לא יכול לראות?
‏לא, תהרוס את ההפתעה.
‏את יודעת שאני לא אוהב הפתעות.
‏אתה תאהב את ההפתעה הזאת.
‏לא תזהה אותי.
‏אני כל כך גאה בך.
‏אל תשאירי אותי למטה זמן רב מדי.
‏אז צא כדי שאוכל להתכונן.
‏הנה.
‏לא. אני לא יכולה.
‏אל תהיי טיפשונת. לא אספר לאיש.
‏לא, לך מפה! אתה לא יכול להיכנס!
‏האורחים מגיעים, גברתי.
‏בסדר. הבה נקבל את פניהם.
‏תודיע להם בבקשה שגברתי תרד מיד.
‏בסדר גמור.
‏למה אתה אורב כאן? ‏-סתם.
‏זה כמו בימים עברו, לא? ‏-זה טוב.
‏איפה התחפושת שלך?
‏זו התחפושת שלי, ג'יילס. ‏-פטפוטים.
‏זה נפלא. ‏-שמפניה.
‏מאחר כרגיל. ‏-אז מה התירוץ שלך?
‏עץ נפל על שביל הגישה. הזזנו אותו.
‏לא, לזה.
‏אני לובש את זה כל שנה.
‏סופסוף. היי, הנה היא.
‏מה שלומך, מר דה וינטר?
‏זו בדיחה?
‏ודאי שלא. זה הציור. חשבתי…
‏לכי להחליף בגדים.
‏מה קרה? מה עשיתי…
‏לכי להחליף בגדים עכשיו.
‏אני לא מבינה במה חטאתי.
‏אמרתי עכשיו!
‏אני מצטערת. בבקשה, גברתי, לא ידעתי.
‏זה היה הרעיון של גברת דנוורס.
‏רבקה לבשה את זה בעבר, נכון?
‏גברת דנוורס אמרה ‏שהוא ישמח כל כך ושאת תשמחי כל כך.
‏תחזיק את זה.
‏זה מצער מאוד. ‏-זה היה לא מן העולם הזה, מה?
‏לא, אני לא יכולה. ‏-הבלים! יקירה, את חייבת.
‏לא.
‏זה לא כל כך נורא.
‏את לא מבינה, אני לא יכולה. ‏לא אחרי זה. לא אחרי מה שעשיתי.
‏איך יכולת לדעת?
‏תשטפי את הפנים ‏ואני אמצא לך משהו ללבוש, טוב?
‏הייתי צריכה לדעת.
‏אסור היה לי ללבוש את זה. ‏-תתעשתי.
‏את יכולה לשבת פה כל הלילה ולרחם על עצמך,
‏או שאת יכולה לרדת איתי ולצחוק על כל זה.
‏הפנים שלו…
‏הוא לא היה מדבר כך איתה.
‏אתם אנשים שונים מאוד, ואין בזה כל בושה.
‏בסדר. ‏-קדימה.
‏את לא באירופה. הבה נגלה איפוק.
‏מה? ‏-כן.
‏זה טוב.
‏אהיה בסדר.
‏כל הכבוד.
‏נתראה למטה. ‏-כן.
‏כן? ‏-כן.
‏דבר לא ישמח אותי…
‏לורד קרואן, ליידי קרואן, ‏תרשו לי להציג את גברת דה וינטר.
‏חבל שהשמלה שלך לא הגיעה.
‏כן. ‏-לא נורא.
‏את נראית מקסים,
‏ובוודאי מרגישה הרבה יותר נוח ממני ‏בתלבושת המגוחכת הזאת.
‏אל תדברי שטויות, יקירה. את נראית אלוהית.
‏מקסים, אני… ‏-כל הרעיון הזה היה טעות.
‏אסור היה לי להביא אותך הנה.
‏מלחים וחיילים חזרו מהמלחמה.
‏זה לא המקום בשבילך.
‏שלחמו באומץ למען מדינתם.
‏הם באו הביתה והם גוועים ברעב. ‏מוטב היה להם להישאר שם…
‏רבקה!
‏מקסים?
‏הנה, את רואה עכשיו?
‏לעולם לא תמלאי את מקומה. ‏את לא יכולה למלא את מקומה.
‏את עשית את זה.
‏היית נגדי למן ההתחלה.
‏לא. עזרתי לך.
‏הולכת אותי שולל. את תכננת את זה.
‏גם את וגם אני יודעות שאת לא כלום. ‏את חסרת ערך.
‏לא ראויה לו ולא ראויה לבית הזה.
‏הוא לעולם לא יאהב אותך.
‏ומדוע שיאהב?
‏הוא אהב.
‏לא ייתכן שיאהב אותך, כי את לא היא.
‏היית צריכה לראות אותה.
‏בגיל 16, על הסוס של אביה, פרא עצום,
‏אבל היא שלטה בו.
‏עד שהיא סיימה איתו, כל כולו היה קצף ודם.
‏אכזבתי אותה ‏כשאפשרתי את הישארותך לזמן רב כל כך.
‏היא לא תסכים לזה.
‏"אראה אותך בגיהינום, דני. ‏אראה אותך שם קודם!"
‏אבל רבקה מתה! היא מתה!
‏הוא יעזוב אותך, הוא יתגרש ממך. ‏ומה תעשי אז?
‏פשוט אלך.
‏תלכי? תלכי לאן?
‏לא תוכלי להינשא שוב.
‏את בוודאי לא מסוגלת לטפל בבית. ‏אין לך משפחה שתתמוך בך.
‏הכול בסדר.
‏אני יודעת איך את מרגישה. זה לא נורא.
‏זה יהיה מהיר מאוד.
‏אל תפחדי. זה לטובה.
‏איש לא רוצה אותך כאן.
‏פרית! רוברט! בואו מהר.
‏סירת מכמורת עלתה על שרטון. ‏הזעיקו את משמר החופים.
‏הם בדרך, אדוני. ‏-מקסים.
‏מה הוא עושה שם למטה?
‏דניאל, חכה לי.
‏קדימה! נועו. זהו זה.
‏תישארו מאחור! הם מתקדמים!
‏הצוללן שם למטה.
‏הוא כנראה מצא דבר ערך.
‏זה בשביל סירת המכמורת.
‏הם מצאו משהו אחר שם למטה.
‏זהו זה! בחור טוב!
‏- ז'ו רובייה -
‏מתקרבים!
‏אני אף פעם לא אמרתי כלום. נכון?
‏היא כבר לא תחזור.
‏הדגים כבר אכלו אותה, לא?
‏פרנק.
‏את לא אמורה להיות כאן.
‏אל תחכו כאן. קדימה. כולם לזוז. ללכת אחורה.
‏הגופה נמצאה בסירתה.
‏אותו צבע שיער.
‏והחריטה על טבעת הנישואים שלה. ‏אין ספק שזו היא.
‏אל תהיה מטומטם.
‏אני בטוחה שיש הסבר הגיוני.
‏זה לא נראה לך מוזר?
‏שאחיך זיהה את גופתה של אישה זרה כאשתו ‏וקבר אותה ככזאת?
‏לא, ג'יילס.
‏אבל אם אתה מודאג כל כך, ‏תשאל את מקסים בעצמך.
‏הייתי שואל, ‏אבל איש לא ראה אותו כבר שעות. כלומר…
‏מה קרה? למה המשטרה חקרה אותו?
‏לא. הוא לא בבית. למה? מתי שחררו אותו?
‏תודיעי לי כשתראי אותו.
‏כן, כמובן, פרנק. תודה.
‏אל תדאגי. תשמרי על עצמך.
‏זה נגמר. היא ניצחה.
‏מי ניצחה?
‏רבקה.
‏אם את גופתה הם מצאו, את מי קברת?
‏אני לא יודע.
‏מקסים.
‏את האמת.
‏אני לא יודע. אני נשבע.
‏איך היא טבעה?
‏היא לא טבעה.
‏אל תשקר לי.
‏היא לא טבעה.
‏היא כבר הייתה מתה.
‏הסירה שלה ניזוקה.
‏אני גרמתי לנזק.
‏במתכוון.
‏מקסים.
‏לא הכרת אותה.
‏איש לא הכיר אותה.
‏היא אמרה לי בירח הדבש איך זה יהיה.
‏שהיא תשמור את דירתה בלונדון.
‏מצעד הגברים שלה. אפילו הדודן שלה.
‏בבקשה, מקסים!
‏היא נהנתה מכל רגע. לגלם את התפקיד.
‏האישה המושלמת, ‏כשהיא יודעת שלעולם לא אתגרש ממנה.
‏כי אהבת אותה.
‏שנאתי אותה.
‏שנאתי את אכזריותה.
‏שנאתי את הפחדנות שלי.
‏הידיעה שלא אתגרש ממנה. ‏הידיעה שלעולם לא אוכל לעשות את זה לשמנו.
‏איך היא מתה?
‏כשהיא חזרה מלונדון,
‏היא אמרה לי שהיא מצפה לביקור מפאוול.
‏כשהגעתי הנה, היא הייתה לבדה.
‏היא נראתה שונה, חיוורת.
‏היא ביקרה רופא בלונדון.
‏היא אמרה, "תאר לעצמך שהיה לי ילד, מקס. ‏לעולם לא תוכל להוכיח שהוא לא שלך."
‏את מבינה, היא לא הסתפקה בגזילת הגאווה שלי.
‏היא רצתה לקחת את השם שלי, ‏את הבית שלי, הכול.
‏והיא אמרה, "קדימה, מקס, תעשה את זה.
‏תלחץ על ההדק ותהיה חופשי."
‏בבקשה.
‏הכדור פילח את גופה.
‏היא לא נפלה מיד. היא רק עמדה שם.
‏שלווה כל כך.
‏כמעט כאילו הוקל לה.
‏ואז היא לא הייתה עוד.
‏כל הזמן הזה חשבתי שאתה עדיין אוהב את רבקה.
‏למה לא סיפרת לי?
‏לא יכולתי.
‏חששתי כל כך שאאבד אותך.
‏לכי למשטרה, ספרי להם הכול.
‏לא ידעת. שום דבר לא יקרה לך.
‏אבין אם לא תרצי עוד כל קשר איתי.
‏זו הבחירה שלך.
‏טעית… בזיהוי הגופה.
‏זה היה הצער, הסבל.
‏איש חוץ מאיתנו לא יודע. איש לא ידע לעולם.
‏לא, היא לא ניצחה, מקסים.
‏היא לא ניצחה.
‏לא נניח לה.
‏את לא חייבת לדבר איתם.
‏כולם לקום לכבוד כבוד השופט קראוץ'.
‏זוזו לאחור.
‏סדר! שבו בשקט.
‏זוהי… שב, אדוני.
‏זוהי חקירת חוקר מקרי המוות
‏בנוגע לגילוי גופתה של רבקה דה וינטר.
‏כרגע אין זה הליך פלילי.
‏אנחנו כאן רק כדי לברר ‏כיצד מצאה גברת דה וינטר את מותה.
‏בית המשפט ישמע את החוקר ולץ' ממשטרת קרית.
‏החוקר ולץ'.
‏הגופה שמר דה וינטר זיהה בשנה שעברה…
‏לא הייתה של אשתו.
‏למעשה, גופתה של רבקה דה וינטר ‏הוצאה מתא הסירה שלה.
‏זה הטריד אותי.
‏כמו גם הנזק שנגרם לסירה.
‏ואיזה נזק הוא זה?
‏מצאנו ארבעה חורים מתחת לקו המים,
‏שנראה כי נעשו בעזרת מוט,
‏או יתד. ‏-ועל מה הם מרמזים?
‏שהסירה נוקבה במתכוון.
‏לדעתי, אדוני חוקר מקרי המוות,
‏החקירה הזאת יכולה להניב אחד משני פסקי דין.
‏התאבדות או רצח.
‏אשתך נסעה ללונדון ביום מותה.
‏הגיע הזמן.
‏בעדות שמסרת למשטרה, אמרת שאשתך נראתה
‏"מוטרדת ומדוכדכת כשחזרה."
‏אל תתגונן. ענה על השאלות ברוגע.
‏מה הייתה מטרת נסיעתה?
‏אינני יודע.
‏האם אשתך נהגה
‏לא לדון בעניינים כאלה עם בעלה?
‏אתה מרמז שהיו בעיות בחיי הנישואים שלי?
‏אני מנסה להבין
‏איך קרה שלא זיהית את אשתך בשנה שעברה.
‏היא הייתה חודשיים בים. ‏היא נסחפה לאורך כ-32 ק"מ.
‏היא הייתה נפוחה, מרקיבה,
‏זרועותיה היו כרותות, ולא נותר דבר מפניה.
‏סדר!
‏הייתי יהיר וטיפש.
‏איבדתי את השלווה. ‏-לא, היית נלהב.
‏הם יאמינו למה שאמרת.
‏מי עוד יודע שהיא נפגשה עם רופא בלונדון?
‏את, אני והרופא.
‏קרוב לוודאי שהם לא ימצאו ראיה פיזית.
‏לא אחרי שהות ממושכת כל כך בים.
‏הרופא הוא כל מה שיש להם.
‏אמרתי למר פאוול שהוא לא רצוי, ‏אבל הוא התעקש.
‏תודה, גברת דנוורס.
‏מה אתה רוצה, לעזאזל?
‏עוד כוס ויסקי עם סודה יהיה נחמד.
‏זה בקשר לרבקה,
‏אז אולי תרצה לשלוח את אשתך לישון.
‏אני לא הולכת לשום מקום. ‏אני יודעת הכול עליך ועל רבקה.
‏באמת?
‏את יודעת על זה הכול?
‏הייתם קרובים, פאוול.
‏אילו תפסתי אותך כאן איתה באותו לילה…
‏הוא לא היה כאן באותו לילה.
‏אבל היא אכן הזמינה אותי.
‏וזה העניין.
‏התאבדות או פשע, זה מה שהאיש אמר, לא?
‏הזמנה לבוא
‏לא נשמעת כמו משהו שאדם יעשה ‏אם הוא מתכנן לשים קץ לחייו.
‏וזה מה ששיגע אותי בשנה האחרונה.
‏אבל זה מתחיל להיות הגיוני.
‏סוף-סוף היא החליטה לעזוב אותך. ‏בגלל זה הרגת אותה?
‏אין לך הוכחה. זו המילה שלך נגד המילה שלי.
‏לא.
‏זו המילה שלך נגד המילה של רבקה.
‏"בוא למנדרז כשתקבל את זה.
‏אני צריכה לספר לך משהו
‏ואני רוצה לראות אותך מהר ככל האפשר. רבקה."
‏תן לי לראות.
‏צא מהבית שלי. ‏-אל תצא מהכלים, מקסים.
‏כן. אל תצא מהכלים, מקס.
‏באתי רק כדי להודות לך, בעצם.
‏היית נדיב כל כך במשך השנים,
‏כשחלקת את אשתך עם בחורים רבים כל כך.
‏למען האמת, תהיתי אם כדאי לי ‏לנסות את מזלי עם החדשה.
‏הנה המזג הסוער שסיפרתי לך עליו.
‏כמה אתה רוצה?
‏היא חכמה מכפי שהיא נראית, זאת.
‏נראה שיש קצת דם.
‏אוי ואבוי.
‏אבל היא צודקת.
‏אני לא איש עשיר, מקס.
‏אני חובב הימורים יותר מדי,
‏אבל אני מנהל אורח חיים מסוים ‏שלמדתי ליהנות ממנו.
‏אני מתאר לעצמי שאסתדר עם…
‏עשרת אלפים ליש"ט בשביל הפתק
‏והשתיקה שלי כשאעלה לדוכן העדים מחר.
‏זו סחיטה.
‏מה אתה עושה? ‏-מזעיק את המשטרה.
‏כן. תזעיק את המשטרה.
‏אולי יכניסו אותנו לאותו תא.
‏לא לזמן רב, לא.
‏נראה לי שימתין לך חבל תלייה, מקסים.
‏לבקשתו של מפקח ולץ',
‏יחול שינוי בדיוני הבוקר.
‏נשמע עתה
‏את סוכנת הבית ‏של משפחת דה וינטר, גברת דנוורס.
‏לא קורים במנדרלי דברים רבים
‏ללא ידיעתך או רשותך, האם זה נכון?
‏אני מוודאת שהבית יתנהל כהלכה.
‏וכך נודע לך
‏על יחסיה של גברת דה וינטר המנוחה ‏עם מר פאוול.
‏ידעתי שיש ביניהם קשר אינטימי.
‏אולם ענייניה הפרטיים של גברתי היו שלה.
‏וכך צריך להיות.
‏אבל כיוון שהנסיבות הללו אינן רגילות,
‏אולי תחלקי עם בית המשפט מה שסיפרת לי אמש.
‏נודע לי על פתק שנשלח למר פאוול.
‏דחקתי בו לשתף אותך בתוכנו.
‏פתק שמר דה וינטר היה להוט ‏להסתיר מבית המשפט.
‏כן.
‏הפתק הזמין את מר פאוול ‏להצטרף לגברת דה וינטר בבית…
‏בלילה שבו גברתי מתה.
‏מר דה וינטר הציע כסף בתמורה לפתק.
‏הפתק היה מרבקה דה וינטר. ‏-אכן.
‏היא כתבה שעליה לחלוק איתו חדשות דחופות.
‏וכמה הוצע למר פאוול?
‏עשרת אלפים ליש"ט.
‏המחאה…
‏שנכתבה בידי מר דה וינטר… בתמורה לפתק.
‏היכן זה כתוב? יש לך רק המחאה.
‏סדר! גברתי. סדר!
‏גברת דנוורס, האם מתקבל על דעתך ‏שרבקה דה וינטר התאבדה בטביעה?
‏לא, אדוני.
‏בשבועות שהובילו למותה,
‏היא הייתה מתעייפת ומרגישה בחילה.
‏והיא ביקשה ממני ‏להרחיב את חגורת המכנסיים שלה.
‏הבטן שלה גדלה.
‏גב' דה וינטר נסעה ללונדון ביום מותה. ‏היא אמרה לשם מה?
‏לא. ‏-מוזר.
‏זה כנראה היה עניין אישי ביותר, ‏אם היא הסתירה אותו ממני.
‏כמו למשל, ביקור אצל הרופא שלה.
‏לא רופא המשפחה, כפי שאפשר לצפות, ‏אלא מישהו דיסקרטי.
‏הרחק מעיניים סקרניות,
‏כאילו היא ביקשה לשמור בסוד את מצבה.
‏בקשה שרצתה לחלוק רק עם מאהבה, ג'ק פאוול.
‏רוצח מנוול!
‏עם הילד שלי! אני מקווה שיתלו אותך.
‏אני מקווה שיתלו אותך! רצחת את רבקה!
‏רק שני פסקי דין אפשריים.
‏אני מקווה שתסכים איתי, אדוני, ‏שאין כל מניע להתאבדות.
‏אבל יש מניע ברור לרצח.
‏החקירה הזאת מושהית עד לחקירה פלילית.
‏גבירותיי ורבותיי, תם הדיון.
‏אין איש מעל לחוק.
‏תורידו את הידיים שלכם ממני! תורידו אותן!
‏גברת דנוורס.
‏אף מילה. הם לא יוכלו להוכיח דבר.
‏אני רוצה את יומניה ופנקסי הכתובות שלה,
‏את חשבונות משק הבית, הכול.
‏היא ביקרה אצל הרופא הזה בתאריך כלשהו ‏והיא שילמה לו.
‏תתחילו להתקשר לרופאי נשים בלונדון.
‏- משטרה -
‏סליחה, אתה רשאי לערוך חיפוש בבית הזה?
‏גברת דה וינטר?
‏פרנק! ‏-מה?
‏אני צריכה המחאות שלה, דפי הפירוט מהבנק.
‏כל מה שיימצאו עליו ‏שמו וכתובתו של הרופא שלה.
‏בסדר. הנה. אני יודע מה את צריכה.
‏אני צריכה רופא. ‏-את צריכה רופא? הנה.
‏- ד"ר ג' בייקר ושות' -
‏זה כנראה המקום.
‏בושו.
‏בושו על התמיכה בו.
‏אני לא תומך באיש, גברת דנוורס. אני…
‏ואתה, פרנק, מלקק את מגפיו ‏של מר דה וינטר ביום,
‏ושורט את דלת הקוטג' בלילה.
‏מתייפח כמו תלמיד בית ספר.
‏היא בזה לכולכם.
‏לגברים בלונדון, לגברים במסיבות במנדרלי.
‏הייתם רק כלי משחק בשבילה.
‏ומדוע שאישה לא תשתעשע?
‏היא חיה את חייה כרצונה, רבקה שלי.
‏לא פלא שגבר היה חייב לרצוח אותה.
‏זה ודאי כאב.
‏הידיעה שחברתך היחידה ירדה עם סוד כזה לקבר.
‏תארזי את חפצייך, גברת דנוורס.
‏אני מצפה שעד רדת הלילה לא תהיי פה.
‏- ד"ר ג' בייקר ושות' -
‏מיס? ‏-מצטערת מאוד, שכחתי את התיק שלי.
‏אצל מי ביקרת, מיס?
‏אצל ד"ר ג'ון בייקר.
‏תודה.
‏חכי שם.
‏ד"ר בייקר, אדוני. ‏-ערב טוב, טאס.
‏"דנוורס."
‏אני פוגש מטופלות רבות כל כך.
‏אני לא זוכר אותה.
‏אולי תיזכר כשתראה את התיק שלה.
‏יהיה נוח יותר לקרוא את התיק.
‏נעשה הכול כדי לסייע.
‏אוי, לא. זה לא כפי שהיה צריך להיות.
‏לאן היא הלכה עכשיו?
‏מי?
‏האישה הצעירה שהייתה פה.
‏זה לא כאן.
‏אדבר עם המזכירה שלי.
‏אולי היא לא החזירה אותו למקום.
‏הבחורה. יש איזו דרך שהיא יכלה לצאת מפה?
‏- …גידול שהשתרש עמוק ברחם. ‏…סרטן רחם ממאיר -
‏רק קראתי את זה. ‏לא שיניתי מילה ממה שד"ר בייקר כתב.
‏רבקה דנוורס. כן, עכשיו אני זוכר. נורא.
‏זה לא היה שמה האמיתי. והיא לא הייתה הרה.
‏אם כן, מדוע השתמשה בשם בדוי?
‏מדוע באה עד לונדון
‏לביקור אצלך ולא אצל רופא המשפחה שלה?
‏אולי היא רצתה לחסוך ממשפחתה את הבשורה.
‏שהתינוק לא של בעלה?
‏מפקח, אני לא רופא נשים מהסוג הזה.
‏אני לא מיילד. התחום שלי הוא אונקולוגיה.
‏אני מטפל בסרטן של מערכת הרבייה.
‏נפיחות, עייפות. אלה תסמינים נפוצים.
‏היה לה סרטן.
‏אלה היו הבשורות לג'ק פאוול.
‏זה לא מוכיח שהיא התאבדה.
‏היא לא הייתה רוצה לסבול.
‏כן, היא אמרה לי את זה.
‏עד שהחלו התסמינים, ‏הסרטן כבר היה מתקדם מאוד.
‏פגשתי אותה תחילה באפריל,
‏ובמאי כבר היה ברור שהמצב חמור מדי לטיפול.
‏נשארו לה רק כמה שבועות, ‏והכאב היה כנראה ניכר.
‏איך היא עשתה את זה?
‏היא הוציאה את הסירה שלה וניקבה אותה.
‏היא הטביעה את עצמה.
‏שיחק לך המזל, מקס.
‏אני בטוח שאתה חושב שניצחת.
‏אולי החוק לא יכול להניח עליך את היד, ‏אבל אני עדיין יכול.
‏אתה רוצה לומר עוד משהו?
‏כדאי שתאמר עכשיו.
‏את יודעת על מה אני שונא אותה יותר מכול?
‏על מה שהיא לקחה ממך.
‏היא נעלמה לעולם. ההבעה הצעירה, ‏האבודה והמצחיקה שאהבתי כל כך.
‏את כבר לא אותו אדם.
‏אל תשנא אותה על זה.
‏מה בוער שם? אלוהים, זה מנדרלי.
‏בחייך! תתרחק משם.
‏רדו מהדשא. לכו! קדימה!
‏רדו מהדשא! פרית, רד מהדשא!
‏כמה אנשים יש בבית? כולם יצאו?
‏אני לא יודע, אדוני. ‏-את בסדר? מה קרה, קלאריס?
‏ראיתי אותה. ‏-מה זאת אומרת? את מי ראית?
‏את גברת דנוורס.
‏עזרו לה! היכן הצינורות?
‏היכן היא? ‏-היא הלכה לבית הסירות.
‏גברת דנוורס! בבקשה!
‏תתרחקי בבקשה.
‏ביקשת את עזרתי. הנה היא.
‏גברת דנוורס, בבקשה.
‏הוא הרג את האדם היחיד שאהבתי.
‏לא יכולתי להניח לך את מנדרלי.
‏הוא היה שלנו, את מבינה.
‏את לא צריכה לעשות את זה.
‏אני יודעת שתעמדי לצדו, ‏אבל לעולם לא תדעי אושר.
‏אדע גם אדע.
‏אמש חלמתי שחזרתי למנדרלי.
‏חלמתי על גברת דנוורס ועל רבקה.
‏אבל הבוקר התעוררתי והנחתי למתים.
‏ובעודי יושבת מול המראה ‏בחדרנו הקטן והמחניק בקהיר,
‏רק תחנה נוספת בחיפושנו אחר בית אמיתי,
‏אני רואה את האישה שאני עכשיו.
‏ואני יודעת שההחלטה שלי הייתה נכונה…
‏להציל את הדבר היחיד ‏ששווה לעבור בלהבות בעבורו.
‏אהבה.
‏- מבוסס על הרומן ‏מאת דפנה דה מוריאה -
‏תרגום כתוביות: הדסה הנדלר