NETFLIX ESITTÄÄ
Jos useimmilta kysyttäisiin, missä on Knockemstiff, Ohio -
tai Coal Creek, West Virginia,
he tuskin osaisivat näyttää niitä kartalta.
Mutta vakuutan, että siellä ne silti olisivat.
Miten ja miksi niin monta ihmistä noista pikkupaikoista -
voivat liittyä yhteen, liittyy paljon tarinaamme.
Joidenkin mielestä se on sattumaa,
kun taas toiset pitävät sitä Jumalan tarkoituksena.
Mutta sanoisin, että se, miten lopulta kävi,
oli vähän molempia.
Vuonna 1957 meni noin kymmenen tuntia -
ajaa Coal Creekistä Etelä-Ohion -
paperitehdaskaupunkiin Meade.
Kun pääsi Meadeen, Knockemstiff oli vain lyhyen ajomatkan päässä.
Noin 400 ihmistä asui Knockemstiffissa-
vuonna 1957,
melkein kaikki verisukulaisia -
jonkin jumalallisen onnettomuuden kautta,
oli kyse himosta, välttämättömyydestä tai vain tietämättömyydestä.
Russellit olivat vuokranneet taloa Mitchell Flatsin huipulla 9 vuotta.
Mutta suurin osa naapureista piti heitä yhä ulkopuolisina.
Hei, isä.
Palaat kanssani tänään, poika.
Vuosia sitten Willard oli asettanut sään pieksemän ristin -
kaatuneen puun päälle pienellä aukiolla talon takana.
Hän tuli joka aamu ja ilta puhumaan Jumalalle.
Pojasta näytti siltä, että isä taisteli paholaista vastaan koko ajan.
Rukoile nyt siitä,
mitä tänään tapahtui.
Muista olla rehellinen.
Ei kusetusta, hän huomaa.
Rukoillessa hänen mielensä palasi usein -
eteläisen Tyynenmeren sotaan,
ja päivään, jolloin hän parin muun sotilaan kanssa löysi -
tykistökersantti Miller Jonesin ruumiin.
SALOMONSAARET, ETELÄ-TYYNIMERI, 12 VUOTTA AIEMMIN
Voi paska.
Helvetti.
Mitä siinä lukee?
Miller Jones.
Saatana!
Pitää tehdä jotain. Japsit jättivät hänet siihen.
Seuraava pysäkki: Meade, Ohio.
Olkaa hyvä.
Kiitos.
Juuri ennen kuin Willard rakastui,
mies, jonka paikalle hän tuli, tapasi myös vertaisensa.
Anteeksi. Unohdin avaimeni. -Ei hätää.
Kaveri ikkunan luona.
Mitä saisi olla?
Kinkku-juustoleipä.
Selvä. -Olet vähän vihreä työssäsi.
Onko se niin selvää?
Veljeni hankki minulle juuri työn, joten…
Kinkku-juustoleipä.
Otatko kuvia?
Tulevina vuosina Carl kutsui Sandya "syötiksi" -
ja Sandy häntä "ampujaksi".
Vain kun näen tarpeeksi kauniin hymyn.
Molemmat kutsuivat uhrejaan "malleiksi".
Pitää miettiä.
Mitä saisi olla?
Lihamureke on päivän tarjous.
Vain kahvi ja donitsi.
Kiitos.
Näyttää oikein hyvältä. -Ei!
Häivy. Sanoin jo viimeksi. -Älä viitsi.
Seuraavaksi kutsun poliisit.
Hyvä kristitty.
Anteeksi. -Helvetin pakanat!
Menenkin tauolle ulos.
Hyvä on.
Hyvä on!
Kiitos. Jumalan siunausta.
Tarvitsetko vielä muuta?
Ei, näin on hyvä.
Tuo oli kivasti tehty.
Jotkut vain tarvitsevat vähän apua joskus.
Ymmärrätkö?
Jep.
Oletko palannut sodasta?
Ohikulkumatkalla vain.
Menossa Länsi-Virginiaan.
Sukuni on Coal Creekistä.
Harmi.
Sinulla on kivat kasvot.
No…
Hauska tavata sinut.
Hauska myös kaivata sinua.
Onko totta, että japsit söivät kuolleensa?
Mistä niin kuulit?
Siitä oli lehdessä.
Luoja, tämä on hyvää.
Minulla on kolme lisää.
Niinkö? -Niin.
Minulla on sinulle muutakin, Earskell-setä.
Tämän pitäisi olla se ase,
jolla Hitler pamautti aivonsa pihalla.
Sinussa on vieläkin hevonpaskaa.
Uskotko, että tyyppi valehteli? -Joo.
Kiva lahja tosin.
Niin. -Kiitos.
Se on saksalainen.
Se on Luger.
Oi, olet täällä!
Luoja, että olin huolissani!
Ei se niin pahaa ollut.
Ei se niin pahaa ollut, äiti.
Pyytäisin sinua kiittämään Jeesusta kanssani,
mutta haistan viinan hengityksessäsi.
Tiedän, mutta…
Oli tarve juhlia.
Olen rakastunut.
Mikä tytön nimi on?
En tiedä hänen nimeään.
Earskell.
Etkö tiedä hänen nimeään?
Jätin hänelle tosin dollarin tipin.
Ai minkä?
Kupillisesta kahvia?
Sitä hän ei unohda.
Tiedän, että pidät tästä tarjoilijasta.
Mutta kirkolta on yksi tyttö, jonka haluan sinun tapaavan.
En halua mennä kirkkoon, äiti.
Lepää hiukan.
Voit aamulla paremmin.
Vaikka hän ei voinut edes katsoa ristiä ajattelematta Miller Jonesia,
hän ei kertonut kenellekään ristiinnaulitusta merisotilaasta.
Tervetuloa. -Willard.
Willard, pyysin Heleniä istumaan kanssamme.
Mene, Helen.
Hei, mitä kuuluu?
Willard palasi juuri. Helen…
Tervetuloa kotiin.
Siitä on neljä päivää.
Willard ei tiennyt, että Emma oli luvannut Jumalalle,
että vastineeksi siitä, että Jumala toi Willardin hengissä kotiin,
Emma varmistaisi, että Willard naisi Helen Hattonin.
Tytön perhe oli palanut tulipalossa -
jättäen tyttöraukan yksin.
Hyvänen aika.
Onpa kuuma. -Aamen.
Pian on kuumempaa.
Meillä on kaksi poikaa Toppervillesta.
He johtavat jumalanpalvelusta.
Heillä on kuulemma hyvä viesti.
Kutsutaan heidät siis tänne. Tulkaa, pojat.
Toivotetaan heidät tervetulleiksi.
Tervetuloa, pojat.
Tervetuloa.
Näettekö tuon pyörätuolissa?
Joi liikaa pakkasnestettä tai jotain eikä voi kävellä.
Hauska nähdä. Kiitos kun tulitte.
He kokeilevat kohtaloaan.
Minusta se menee liian pitkälle.
Kiitos, pastori.
Nimeni on Roy Laferty,
ja tässä on serkkuni Theodore.
Pyhä Henki tulee tänne kirkkoon,
joka kantaa hänen pyhää nimeään!
Onko sinut pesty
Veressä
Anna mennä, Theodore!
Mitä pelkäätte eniten?
Sillä jos pahin pelkonne on rotat,
Saatana varmistaa, että saatte niitä.
Aivan, kerro heille.
Veljet ja sisaret,
näette ne -
syömässä teitä, kun makaatte siinä,
kyvyttömänä nostamaan sormeakaan.
Eikä se lopu ikinä.
Miljoona vuotta -
iankaikkisuudessa.
Älkää edes yrittäkö laskea sitä.
Ihmisen pää ei ole tarpeeksi iso laskemaan sellaista kurjuutta!
Niinkö?
Eikä kukaan mies ole ikinä ollut tarpeeksi paha,
ei edes se Hitler… -Niin juuri!
…keksiäkseen, miten Saatana saa syntiset maksamaan -
tuomiopäivänä!
Kyllä!
Aivan, ystäväni! -Kyllä, ylistäkää Herraa!
Aamen.
Kerron jotain, ystävät.
Ennen Pyhän Hengen löytämistä -
pelkäsi kuollakseni hämähäkkejä.
Eikö niin, Theodore?
Olin rääpäle,
piilossa äitini pitkän hameen alla,
ja hämähäkit ryömivät uniini,
munivat painajaisiini.
Niitä oli -
roikkumassa seiteistään kaikkialla,
odottamassa.
Minua pelotti koko ajan, olin hereillä tai valveilla.
Sellainen helvetti on, veljet ja sisaret!
Ylistäkää Herraa! -Aivan.
En saanut piruilta rauhaa!
Aamen!
En ennen kuin Herra antoi minulle voimaa!
Aamen!
Veljet ja sisaret,
katsokaa!
Herra huolehtii minusta nyt!
Aamen!
Muistakaa sanani, ihmiset!
Henki vie pelkonne pois, jos haluatte!
Hämähäkit olivat kiva lisä.
En takuulla nuku tänä iltana.
Kunpa Helen olisi lähtenyt mukaamme.
Ehkä hän olisi tullut, jos olisit kiinnittänyt häneen enemmän huomiota.
Oikea mies tekisi Helenin elämästä hyvää.
Emma pelkäsi, että jotain pahaa tapahtuisi,
ellei hän pitäisi lupaustaan Jumalalle.
Helen tapasi iltapäivällä miehen, jonka kanssa hän menisi naimisiin.
Siunaa minut, pastori.
Siunaa minut.
Willardin mieli oli jo satojen kilometrien päässä.
Tulen heti.
Ei ole kiire.
No jos tuo ei ole… -En kuullut nimeäsi.
Charlotte, toinen muistutus kanasta herneillä.
Palaan pian, kulta.
Olen päätoiminen asianajaja.
Kiinteistöt eivät ole alaani, mutta -
omistan pari kiinteistöä Meadessa, Knockemstiffissa.
Pitkäaikaisia sijoituksia.
Täällä ei ole lavuaareja.
Eikä juoksevaa vettä.
Takapihalla on kaivo.
Mitä mieltä olet, Arvin?
Vaikka hän ei ollut puhunut Jumalalle vuosiin,
ei yhtään anomusta tai ylistystä -
sen jälkeen, kun hän oli nähnyt ristiinnaulitun merisotilaan,
Willard saattoi tuntea sen pulppuavan sisällään,
halun selvittää asiat tekijänsä kanssa,
ennen kuin perheelle tapahtuisi ikäviä.
Juuri ennen kuin lapset tulivat
Ja huoneeni oli hiljainen
Kuulin jonkun kutsuvan nimeäni
Pyytävän minut tänne
Pikku Bessieni
Minne menit?
Katselin vain maita.
Mitä mieltä olet?
Kiva.
Vuokra vaikuttaa reilulta.
Kun jatkamme säästämistä, voimme varmaan ostaa sen.
Eikö se olisi jotain?
Arvinilla olisi oma koti.
Minulla ei ollut ikinä sitä.
Asiat ovat hyvin, äiti.
Löysimme paikan notkosta nimeltä Knockemstiff.
Arvin täytti juuri yhden,
ja hänellä riittää ruohoa leikkimiseen.
Säästämme rahaa talon ostamiseen.
Joten nyt on hetken tiukkaa.
Tulemme käymään mahdollisimman pian.
Poikasi Willard.
P.S.
Tuli taas halu rukoilla.
"Tulemme käymään mahdollisimman pian.
Poikasi Willard.
P.S. Tuli taas halu rukoilla."
Voitko vahtia Lenoraa?
Toki voin. Anna hänet tänne. Mihin menette?
Ajattelimme käydä ajelulla.
Pääsee vähän ulos talosta.
Vaikka hän ei tiennyt sitä, hän ei näkisi Lenoraa enää ikinä.
Seitsemän vuotta myöhemmin Helenin ruumis löydetään metsästä.
Mennään kävelylle.
Rukoillaan ulkona ja ihaillaan puita.
Mitä ikinä haluatkin, Roy, mutta entä Theodore?
Theodore voi hyvin istuu autossa.
Aivan. Oletteko kaikki huolissanne minusta?
Ehkä otan nokoset.
Vain sinä ja minä, kultaseni.
Vuonna 1957 -
Arvin Eugene Russell oli yhdeksänvuotias.
Hän oli koulubussin ainoa lapsi, joka ei ollut muille sukua.
Kolme päivää aiemmin hän tuli taas kotiin mustan silmän kanssa.
Tulet takaisin kanssani tänään.
Onko sinulla takuumaksu?
Toisen kerran. Ne pikku paskat jatkavat pojan kiusaamista.
Ne pojat voivat olla sinua isompia.
Mutta kun joku heistä aloittaa paskansa,
hoida sinä se loppuun.
Ymmärrätkö?
Kyllä.
Rukoile nyt tänään tapahtuneesta.
Ja muista olla rehellinen, ei paskapuhetta.
Hän tietää.
Hitto, heillä on pieni herätyskokous.
Paska. Voi olla hyvä hetki vierailla hänen äitinsä luona.
Isä?
Tämä on Herran aika.
Ei kenenkään muun. Ymmärrätkö?
Luultavasti sänkyä lämmittämässä.
Turpa kiinni, Lucas.
Väitätkö, ettei sinulle kelpaisi?
Älä viitsi, hölmö äpärä. Tämä käy raskaaksi.
Arvinin peloista huolimatta asemiehet eivät menneet hänen kotiinsa silloin.
Yritin olla hiljaa
Ja ajatella
Sitä, mitä sanoit
Juuri ennen lamppujen sytyttämistä
Juuri ennen kuin
Lapset tulivat
Kun huoneeni oli hyvin hiljainen
Kuulin jonkun kutsuvan nimeäni
Se sanoi: "Tule tänne, pikku…
Arvinini. -…Bessieni
Arvinini
Arvin, ryhdistäydy.
Ei ole järkeä nukkua kuin kotikissa koko päivän.
Pois sohvalta, Jack.
Voiko Jack tulla?
Tule, Jack!
Hei.
Voisitko tuoda sokeria?
Sulje ikkunasi.
Kusipää!
Voi paska! Hei, rauhoitu vähän! -Hän tappaa hänet!
Hei! Päästä hänet irti!
Riittää! Tapat hänet!
Paska!
Stubbs, tule tänne!
Mene pois.
Painu helvettiin!
Muistatko, mitä sanoin?
Niistä pojista, joilta sait mustan silmän?
Tarkoitin tuota.
Pitää vain valita oikea aika.
Kyllä.
Pahoja paskiaisia kyllä riittää.
Yli satako?
Ainakin niin monta.
Maistuisiko karkkipatukka?
Pitää myös hakea sokeria äidille.
Myöhemmin Arvin ajatteli tätä päivää -
parhaana, jonka hän vietti isänsä kanssa.
Millaisen karkkipatukan otat?
Charleston Chewin.
Äiti?
Isä!
Äiti!
Ei! Charlotte!
Herätys, Charlotte!
Mitä sinä sanot?
Koetulokset eivät ole hyviä.
Morfiini hillitsee yhä kipua,
mutta syöpää ei voi tuhota.
Jutellaan alakerrassa.
Lääkärit eivät voi pelastaa äitiäsi.
Mutta hän voi.
Jos vain rukoilemme tarpeeksi.
Herra voi tehdä mitä vain, jos häneltä pyytää oikein.
Onko selvä?
Pidä tiukasti kiinni.
Ja rukoile tosissasi.
Herra,
pyydän, pelasta vaimoni.
Tuhoa syöpä hänen sisällään, Herra.
Tarvitsemme apuasi, Herra.
Tarvitsemme apuasi ja tiedän, että pystyt siihen.
Tiedän, että pystyt.
Pyydän, Herra.
Rukoile, perhana.
Haluatko, että äiti kuolee? -En.
Rukoile sitten!
Puhdista syöpä hänen sisältään!
Tarvitsemme apuasi!
Nyt rukoilet!
Nyt rukoilet, kuuletko? -Kyllä, Herra.
Pelasta äitini!
Puhdista syöpä hänen sisältään!
Äläkä itke, kuuletko?
Älä itke!
Rukoile tosissasi!
Herra, säästä vaimoni!
Älä vie häntä minulta.
Kaikki järjestyy.
Jumala kuulee meitä.
Hän huolehtii äidistä.
Ole hyvä, kulta.
Meillä on viihtyisiä huoneita, jos tarvitset seuraa.
Ei tässä mitään.
Hän tajusi, että ehkä vaadittiin jotain -
enemmän kuin rukouksia ja vilpittömyyttä.
Jumalalla oli taipumus pyytää ihmisiä tekemään uhrauksia todistaakseen uskonsa.
Isä, ei!
Isä!
Tässä on poikani koira.
Rakastimme sitä.
Hän rakasti sitä.
Ota sinä nyt se!
Tuo se takaisin!
Pelasta Charlotte!
Kaikki järjestyy, Arvin.
Kaikki järjestyy.
Voisimme lähteä matkalle.
Mennä mummisi luo Coal Creekiin.
Voit tavata Earskell-sedän.
Ja tytön, joka asuu heidän kanssaan.
Hän on vain vähän sinua nuorempi.
Ehkä jäämme vähäksi aikaa.
Arvin?
Kunpa olisit täällä, Jack.
Kun isä menee nukkumaan,
haen sinut ja hautaan kunnolla.
Niin kuin äitikin haudattiin.
En tee sitä enää, kuuletko?
En rukoile!
Kuuletko?
Sanoin, etten tee sitä enää.
Kuuletko?
Voi tehdä rahaa, jos on varovainen -
eikä käy ahneeksi.
Haluan päästä pois kodistani, Lee.
Sanoinhan, kulta, että se on vain ajan kysymys.
Eikä enää parkkipaikkoja.
Ei enää Pepsi-kuppeja. Vain iso vanha sänky.
Niin.
Minusta pidetään täällä.
Tiedäthän sen, kulta.
Niin.
Pääsen läpi vaaleissa.
Hankin -
kivan paikan Brewer Heightsista.
Näet ne…
Tuo oli hyvä.
Saitko kaiken kuppiin? -Sain.
Onko Knockemstiffissa autoja? Loppu.
SERIFFI
Apulaisseriffi Bodecker, oletko siellä päin?
Saimme puhelun Hankilta…
Saatana. -Voitko tarkistaa sen?
Voinko tulla mukaan? -Oletko hullu?
Kuuntelitko mitään, mitä sanoin? Pitää ajatella vaaleja.
No?
Parempi, ettei kyse ole niistä kurkistelijoista, joista soittelet.
Olisikin. Kyse on tämän pojan isästä.
Mistä on kyse, poika?
Hän on kuollut.
Hänen äitiparkansa haudattiin tänään.
Se on pirun sääli.
Onko kasvoillasi verta?
Ei.
Joku jätti meille piirakan.
Hän on tuossa. -Jeesus.
Mikä täällä haisee?
Jumankauta, poika.
Mitä hittoa tämä on?
Se on rukousloki.
Rukousloki?
Niin.
Mutta ei se oikein toimi.
Lenora!
Äiti on tulossa, Lenora.
7 VUOTTA AIEMMIN
Ei hätää.
Ruoka on valmis.
Minussa on Pyhä Henki!
Olen valmis käyttämään sitä!
Herra!
Puhu!
Roy?
Olen ajatellut…
Ehkä herra haluaa sinun tulevan valoon.
Miten voit olla lähellä Jumalaa, kun olet jumissa siellä?
Herra ei pidä pimeistä paikoista.
Roy?
Hämähäkki puri Royta poskeen kun hän piti saarnaa -
ja hänen päänsä paisui kuin kurpitsa.
Hyvä on sitten.
Hyvää ruokahalua.
Aikana, joka meni turvotuksen laskeutumiseen -
hän vakuuttui, että herra koetteli häntä -
nähdäkseen, onko hän valmis johonkin isompaan.
Hän pysyi pimeässä kaapissa kahden viikon ajan odottamassa vastausta.
Hän haisi pahemmalta kuin rekkamiesten vessa.
Herra, sinäkö se olet?
Ei minua pelota!
Luotan sinuun!
Kunnia Jumalalle!
Kuulen kyllä! Kyllä, olen täällä.
Helen. Onpa kiva nähdä sinua, kulta.
Siitä on aikaa, vai mitä?
Onko kaikki kunnossa?
Kaikki on hyvin nyt.
Roy selvitti vihdoin sotkunsa.
Sepä hyvä uutinen.
"P.S. Tuli taas halu rukoilla."
Voitko tosiaan vahtia Lenoraa hetken?
Toki voin. Anna hänet tänne. Mihin menette?
Ajattelimme käydä ajelulla.
Pääsee vähän ulos talosta.
Siinä.
Niin.
Tämä paikka näyttää ihan hyvältä.
Kyllä.
Herra on täällä, kultaseni.
Tunnen hänet.
Jumala rakastaa sinua, Helen.
Lenora,
Jumala,
olen kuullut sanasi.
Helen,
herätän sinut kuolleista -
Jumalan antamalla armolla -
herätän sinut kuolleista!
Palaa!
Jumala!
Nyt on aika!
Herätä kuolleista! Palaa!
Palaa, henki! Herätä kuolleista!
Jumala!
Herätä…
Luoja!
Herätä kuolleista!
Anna tulla!
Herätä kuol…
Voisin kertoa poliisille, mitä tapahtui.
Että se oli vahinko.
Pistit vaimoasi kaulaan ruuvimeisselillä.
Yritit tuoda hänet kuolleista ja hautasit ruumiin.
Se ei ole onnettomuus, Roy,
se kuulostaa vaimonsa tappaneelta hullulta.
Jatka ajamista etelään.
Jos pysymme pois valtateiltä, meidän pitäisi selvitä.
Missä olemme, Roy?
Roy?
Minne päin?
Coal Creek, Länsi-Virginia. -Saamme sinut tarpeeksi lähelle.
Minä olen Carl, tässä on Sandy.
Eikö ole melkoinen mimmi?
Hyvä herra, arvostan tätä.
En ymmärrä ihmisiä, jotka eivät ota vieraita kyytiin.
Sen pitäisi olla hyvä juttu, kun auttaa.
Kuulostat kristityltä.
Carl opetti ennen pyhäkoulussa.
Eikö niin?
Aivan.
Juuri niin.
Mikä on nimesi?
Se on Roy.
Roy Laferty.
Mitä Länsi-Virginiassa on?
Menen kotiin tapaamaan tytärtäni.
Herätys, kamu.
Haluan näyttää jotain.
Mitä?
Annan sinulle nyt jotain hyvää.
Tule.
Sanoin antavani jotain hyvää.
Haluan kuvata rumaa vanhaa pärstääsi kauniin naisen vieressä.
Hän pitää tuollaisista honteloista vanhoista oriista.
Mitä täällä on meneillään?
Älä viitsi, Jeesus Kristus.
Kuten sanoin, ole tarkkana.
Sinä panet vaimoani ja minä otan kuvia, siinä kaikki.
Vaimoasiko?
Tule nyt.
En ole ikinä moisesta kuullut.
Luulin, että olet hyvä kristitty…
Turpa kiinni, saatana, ja riisu tukirahapukusi.
Minut on laitettu mankeliin.
Haluatko näiden käsien koskettavan sinua?
Tule, kulta.
Otamme pari kuvaa, niin iso typerys jättää meidät rauhaan.
Nainen,
katso minua.
Teet niin kuin sanon, senkin kusipää.
Enkä tee.
Voi Jeesus.
Carl, ehkä meidän pitäisi vain häipyä.
Antaa olla. -Minun on kylmä.
Tiedän.
Roy katsoi ohi lipuvia pilviä ja mietti, olisiko kuolemakin -
kellumista pois ilmassa.
Hän saarnasi siitä vuosia, muttei silti tiennyt, mitä odottaa.
Yksi juttu vain.
Mikä se on?
Tytön nimi on Lenora.
Mitä helvettiä horiset?
Pikkutyttöni.
Lenor…
Älä viitsi. -Tämä oli parin alkuaikoina,
ja Carl työsti vielä yksityiskohtia.
Jestas…
Hän tajusi, että hänen pitäisi valita mallinsa tarkemmin,
jos halusi pitää Sandyn mukana.
Ota kuvia, kun valo on vielä hyvä.
COAL CREEK, LÄNSI-VIRGINIA, 1957
Hyvää päivää, rouva.
Oletteko Emma Russell? -Kyllä.
Allekirjoittakaa paperit,
ja poika on teidän. -Selvä.
Antakaa minulle.
Arvin?
Anna minulle se raskas vanha laukku.
Voi kultaseni,
ihanaa, että olet täällä.
Tämä tässä on -
Earskell-setäsi.
Hei.
Tässä on Lenora.
Lenora on sisarpuolesi.
Hei, Arvin.
Hei.
No niin.
Hyvää syntymäpäivää, Arvin. -Hyvää syntymäpäivää, kulta.
-Hyvää syntymäpäivää. -Voi ei.
Paljon onnea vaan
Paljon onnea.
Hyvä on.
Toivo jotain, ennen kuin kynttilä sammuu.
Näyttää kakulta.
Arvin! -Hyvä on, odottakaa.
Kiitos.
No,
tämä kuului isällesi.
Mikä tuo on?
Tuo on Willardin antama ase.
On aika antaa se eteenpäin.
Saksalainen Luger.
Hän toi sen sodasta.
Minulla ei ole käyttöä käsiaseille.
Hän olisi varmasti halunnut, että saat sen.
Paras lahja ikinä. Kiitos, Earskell-setä.
Haulikko tekee sinulle hyvää.
Ehkä, mutta minulla ei ole muuta hänelle kuuluvaa.
Kiitos,
Aika vierähtää.
Mene alas.
Koulujen pojat kiusasivat Lenoraa hurskaiden tapojen ja -
kalpeiden kasvojen takia.
Olet niin ruma, että pitää laittaa pussi päähäsi, että alkaisi seisoa.
Gene Dinwoodie, Tommy Matson ja Orville Backman.
piirittivät häntä roskiksen luona koulun takana.
Luultavasti nussit veljeäsi, senkin veljennussija.
Lopettakaa!
Hitto vie!
Irti minusta! -Lopettakaa!
Irti minusta! Vittu!
Arvin rakasti häntä kuin omaa siskoaan.
Siskonnussija. -Suojeli häntä kaikin tavoin.
Oli sää millainen hyvänsä,
Lenora kävi äitinsä haudalla koulun jälkeen.
Joskus hän jopa luki Raamatun ääneen -
ja kuvittelu äitinsä kuuntelevan.
Vaikka hän ei rukoillut,
Arvin kyyditsi häntä usein ja piti hänelle seuraa.
Arvin?
Oli ihme, ettet joutunut sairaalaan.
Pahoja paskiaisia kyllä riittää.
Olet sanonut niin melkein siitä päivästä, kun tapasin sinut.
Tottahan se on.
Ehkä kannattaisi rukoilla. Vahingoittaisiko se ketään?
Teet jo tarpeeksi hyväksemme, ja mitä hyvää se sinulle tuo?
Tiedätkö, mitä tarvitset?
Ettet vaeltaisi itseksesi koulun takana, kuten sanoin.
Saatanan Gene Dinwoodie.
Ajatteletko ikinä,
miten päädyimme orvoiksi samaan taloon?
En.
Sitä paitsi et ehkä ole edes orpo.
Kaikki tuntuvat ajattelevan,
että isäsi on varmaan yhä elossa.
Hän voi tulla koska hyvänsä kukkulan yli jigiä tanssien.
Toivottavasti.
Rukoilen sitä päivittäin.
Vaikka hän olisi tehnyt jotain?
Annoin jo hänelle anteeksi.
Voisimme aloittaa alusta.
Se on hullua.
Eikä ole.
Entä sinun isäsi?
Mitä hänestä?
Tiedän, mitä isäni teki.
No,
hänen anteeksiantamisensa, jos hän voisi palata.
Pää kiinni. Tiedämme, ettei niin tule käymään.
Anteeksi, kun otin sen esiin.
Ei se mitään.
Arvostan, että tulet aina mukaani.
Tekisit varmasti mieluummin jotain muuta.
Olemme sukulaisia. Meidän on vahdittava toisiamme.
Lenora! Arvin!
Tulkaa tänne!
Olen ehkä poissa jonkin aikaa.
Rukoilen puolestasi.
Sillä välin -
siskoni poika Tennesseestä -
tulee paikalleni.
Hän valmistui juuri yhdestä Raamattu-collegesta.
Yritä saada hänet tuntemaan itsensä tervetulleeksi.
Kerro mummillesi, että pyydän väkeä tuomaan ruokaa seuraavaan saarnaan.
Totta kai.
Mitkä ovat suunnitelmasi koulun suhteen?
Cliff Baker saisi minut asfalttimieheksi -
Greenbrierin osuudella valtatiellä 60.
Niin.
Luultavasti teen sen. Entä sinä?
Isäukko pitää minua täällä.
Parempi niin kuin joutua Vietnamiin.
Niin kai.
Kaikki sanovat -
pitävänsä minusta kuten minä heistä, mutta minä…
Hae hänelle iso pihvi sitten.
Tiedät, ettei minulla ole varaa sellaiseen.
Mummi, älä huolehdi siitä. Hän on vain saarnaaja.
Ei ole ketään, joka ei pitäisi sinusta.
Kananmaksaa siis.
Hauska tavata.
Hauska tavata, pastori.
Hauska tavata.
Emma tunnettiin yhtenä piirikunnan parhaista kokeista.
Kun ihmiset kehuivat hänen ruokaansa hän sanoi, ettei osannut edes paistaa munaa -
ennen kuin löysi Herran.
Ja että herra ohjasi hänen kättään -
ja teki kaikesta hyvää.
No niin.
Sydämeni on vatsassani.
Tuo hattu. Tiedät kyllä paremmin.
Hei vain.
Hauska tavata, pastori.
Emma Russell.
Hauska tavata. Mitä sinulla on siinä?
Kun Preston Teagard suhahdutti mehua -
kananmaksoisa suussaan,
hän tunsi saarnan säväyksen tulevan.
Autuaita -
ovat ne, joilla on -
vanhurskauden -
nälkä ja jano.
Toivottavasti pidätte.
Preston piti siitä, miten ihmiset kuuntelivat häntä -
ja ottivat kiinni joka sanasta.
Hän oli kiitollinen, että hänen äitinsä päätti vuosia sitten,
että hänestä tulisi saarnaaja.
Hän ei voittaisi tappelua,
mutta voisi lausua ilmestyskirjan unissaan.
Ystävät,
ilman epäilystäkään -
täällä on vain nöyriä ihmisiä.
Aamen.
Olette olleet mukavia minulle,
ja kiitän sydämestäni vastaanotosta.
Kyllä.
Mutta, ystävät,
se raukkaparka,
joka toi kananmaksaa tälle lommoiselle lautaselle.
Minua innostaa saarnata hetki ennen kuin syömme.
Tietenkin -
jotkut meistä ovat muita parempia.
Minä näen -
paljon valkoista ja punaista lihaa -
aseteltuna pöydälle.
Epäilen, että ne, jotka kantoivat lautaset sisään,
syövät joskus oikein hyvin.
Mutta köyhien -
on tuotava, mihin heillä on varaa.
Sisäelimet heiltä -
on merkki minulle siitä,
että minun pitäisi,
kirkon uutena saarnaajana,
uhrata itseni,
jotta saisitte kaikki osanne illan hyvästä lihasta.
Ja niin minä aion tehdä.
Aion syödä nämä sisäelimet.
Esikuvani on hyvä Jeesus Kristus, kun hän vain antaa mahdollisuuden.
Tänään hän on -
siunannut minua uudella tilaisuudella seurata hänen jalanjälkiään.
Aamen.
Älä huoli siitä visvaisesta rehvastelijasta.
Hänellä ei varmaan ole lanttiakaan.
Ei ole ikinä hävettänyt näin. Olisin voinut ryömiä pöydän alle.
Menen puhumaan hänen kanssaan. -Ei, Arvin.
Ei sellaista.
En toivonut tuollaista saarnaajaa.
Tuo ei ole saarnaaja. Hän on yhtä paha kuin ne radiossa.
Hän kai halusi kaiken kananmaksan itselleen.
Siksi hän teki sen.
Näet, miten hän hotki niitä.
Älä puhu noin, Arvin.
Saarnaaja Teagardin ei olisi täällä, jos Herra ei olisi lähettänyt.
Saarnaaja on vähän koreileva.
Etkö aio tulla?
Minulla on tekemistä ennen kuin palaamme kotiin.
Emmekö voi tehdä niitä, kun olen tavannut äidin?
Ei, mene sinä, minä palaan.
Mene.
…seisoo läpimurron kynnyksellä.
Jumalan mukaan lähivuosina olemme lähellä paratiisia.
Mutta jokin on vialla.
Meillä on oltava rukousvoimaa -
ja henkistä voimaa.
Etelä-Vietnamissa sotilaat taistelevat aseilla,
mutta nyt henkemme…
Kuka siellä on?
Lenora Laferty, saarnaaja Teagardin.
Tyttö, oletko itkenyt?
Se ei ole mitään.
Välillä vain olen apea.
Lapset koulussa kiusaavat,
enkä saa perheenjäseniä kouluun ensi vuonna.
Sinun iässäsi olin samanlainen.
Täynnä Herraa.
Jotkut muista lapsista -
olivat minulle ilkeitä.
Mitä teit asialle?
No…
Se oli rankkaa aikaa.
Se oli pelkkää kateutta.
Vihaa.
Se tuo esiin ihmisten huonot puolet.
Etenkin nuorissa.
En tiedä, onko paikkaa, jossa sinun pitäisi olla.
Mutta -
ehkä voimme käydä ajelulla.
Tiedän hiljaisen paikan, jossa käyn rukoilemassa.
Kuten hänen isänsä vuosia aiemmin,
Arvin oli aina valinnut aikansa tarkkaan.
Hän tiesi, että mahdollisuudet olisivat paremmat,
jos hän ei yrittäisi saada kaikkia kerralla.
Mikä tuo oli?
Ei mikään. Se ei kai mennyt kunnolla kiinni.
Otetaan alkkarit pois.
Sulje ovi.
Parasta olla vaivan arvoista.
Senkin paskiainen!
Lopeta!
Kusipää!
Hei, Orville, käynnistätkö sen? Kyse on tuskin sytytystulpasta.
Ei. Tahtoisitko vielä toisen leivoksen?
En välitä, kiitos.
Hei, odota!
Odota! Anteeksi!
Haluatko helvetin leivoksen nyt?
Haluatko leivoksen nyt?
En!
Jos kosket vielä siskooni,
tapan sinut.
Ymmärrätkö?
Kyllä.
Ymmärrätkö? -Olen pahoillani.
Voimme tuntea Herran täällä, vai mitä?
Olet kiltti kun tulit tänne asti.
Lenora,
oletko todella avannut itsesi Herralle -
saarnaaja Sykesin tai jonkun -
muun saarnaajan kanssa?
Kerran -
pastori Sykes itki kanssani.
En tarkoita sitä.
Oletko näyttänyt itsesi -
niin kuin Herra sinut teki?
Tarkoitatko syntymäasuani? Ei.
Etkö? -En.
Jos näytät itsesi -
niin kuin Herra teki ensimmäiset lapsensa,
todella käännyt hänen puoleensa -
ja hän todistaa sen.
Se vasta on rohkeutta.
Siis kun riisun vaatteeni?
Rukoile.
Herra, Lenora näyttää itsensä sinulle.
Näe hänet, Herra, sellaisena kuin teit hänet.
Hän esittelee itsensä nyt sinulle.
Anna hänelle voimaa.
Olemme yhdessä -
Herran edessä.
Aamen.
Anteeksi, etten tullut tänään.
Ei se mitään.
Varmasti on muitakin asioita, joita haluat tehdä.
Voin tulla vastedes yksin.
Kuten hänen äitinsä vuosia sitten,
Lenora tunsi saman voiman, joka veti Helenaa Roy Lafertyn luo.
Tyttö kuvitteli voivansa koskea saarnaajasta huokuvaa rakkautta.
3 KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
Kolmekymmentäkolme Athensiin, 50 Clarksvilleen…
Seitsemänkymmentäviisi pohjoiseen Pittsburghiin.
Kolmekymmentäkolme, 50, 79.
Haista paska, Carl!
Paska.
Oli kesä 1965,
ja pariskunta valmistautui neljänteentoista matkaansa.
Carl oli jo kauan sitten päättänyt,
että nuoret, hyvännäköiset retkeilijät olivat parhaita.
Mitä helvettiä täällä tapahtuu?
En saanut unta.
Ja menit ulos…
Ajattelin pakata limusiinin aikaisin.
Emme pakkaa aikaisin, Sandy. Se on sääntö.
Pelleiletkö?
En. -Teetkö töitä?
En.
Minua on liiketoimia huomenna kaupungissa.
Luuletko, että haluan ajaa auto täynnä laukkuja?
Kameran ostaminen ei ole liiketoimi.
Olen tulossa, jestas sentään!
Murran sen, ellet vastaa. -Jessus!
Et näytä hääppöiseltä. -Minä nukuin.
Mitä sinä haluat?
Mitä sinä etsit?
Lakkaa repimästä keittiötäni.
Onko sinulla karkkia?
Saiko Jane taas sinut selväksi?
Menossa jonnekin?
Se ei kuulu sinulle, isoveli,
mutta lähden pienelle lomalle.
Pohjois-Carolinaan.
Miksi olet täällä?
Minulle on soiteltu -
tytöistä, joita joku nappasi Tecumseh-baarista.
Mainitsi sinunkin nimesi pari kertaa. -Hevonpaskaa.
Minulla on taas vaalit tulossa.
Matthew tekee kaikkensa saadakseen minut näyttämään pahalta.
Carlko sinua parittaa? Se läski äpärä?
Ei, hän tekee töitä, hoitaa toimituksia.
Toimituksiako?
Kenelle?
Hitostako minä tiedän.
Mutta hän tuo kotiin rahaa, jota en voi pyytää sinulta.
Onko se Leroy?
Painu helvettiin täältä, Lee.
Pirulainen saa rangaistuksensa.
Mutta palaa sarven pariin vasta vaalien jälkeen.
Älä ole kuin et olisi tehnyt mitään.
Minä olen laki täällä, pikkusisko.
Ja se on ratkaisevaa.
Cody Hamilton,
20-vuotias puuseppä kalastaa varhain aamulla Länsi-Virginiassa.
Mitä helvettiä sinä teet, Sandy?
Hei, Lee. Sandy on poissa.
Leroyn yksityistila omistaa puolet tästä roskaläjästä.
Tutkin nuo huorahuoneet.
Lee, siellä ei ole mitään.
Anna minun mennä.
Lainvalvoja.
Kun mies, jolta saa rahaa, kysyy, miksi olet punainen -
kuin vauva, kerro heille, kuka huora on.
Bodecker uskoi, että ihmiset ovat kuin koiria:
kun he alkavat kaivaa, he eivät halua lopettaa.
Ensinnäkin seriffillä oli huora siskona,
ja lahjukset ja muu paska olivat kasautuneet -
sen jälkeen, kun hän kiinnitti poliisinmerkin.
Jos hän ei olisi varovainen,
ennen pitkää joku saisi tietää hänen tekemisistään Leroyn kanssa.
Minun poikani.
Siitä on aikaa.
Mitä otat, kulta? -Kahvia. En viivy kauan.
Onko sinulla uusi lelu?
Englantilainen ase.
Todella harvinainen. Siinä on erikoisluoteja.
Mahdoton jäljittää.
Anteeksi!
Sana alkaa kiertää, että seriffi iski silmänsä tyttöihin Tecumsehissa.
Se tulee minulle kalliiksi.
Kun menetän rahaa, jäät ilman osuuttasi.
Se ei liittynyt sinuun.
Nyt liittyy.
Bobo, oletko ikinä piessyt ketään, kenellä tein rahaa?
En.
Ei ole käynyt ikinä mielessäkään.
Minua vastustava tyyppi kulkee ovelta ovelle -
kertomassa, että Sandyn kohdalla katson toiseen suuntaan.
Bobo, älä syö tähteitäni.
Anna se kirjekuori.
Olet minulle velkaa.
Sen mitä häviän baarissa.
Paskapuhetta.
Et häviä siellä mitään.
Niinkö?
Tiedät, koska olet ladattu vaippa, kuten kaikki muutkin minulle töitä tekevät,
vai koska koko Meade tietää, että olet likainen?
Siinä ovat tulosi, kunnes olemme sujut.
Nyt häivy ruokapaikastani.
Bodecker tiesi, että Leroy ja tämän juoksupoika -
tappaisivat hänet, jos hän aiheuttaisi lisää ongelmia.
Hänen piti ajatella vaaleja, eikä hänellä ollut varaa vastuuttomuuteen.
Baarini on kiellettyä aluetta, ja niin on huorasiskosikin.
Kiitos kun poikkesit.
Mikä nimesi on, kulta?
Sotamies Gary Matthew Bryson.
Kiva nimi.
On kuin olisit nimenhuudossa.
Rauhoitu, poika.
Mikä on puhuttelunimesi?
Gary.
Se oli isäni nimi, joten kotona olen Gary Matthew.
Matthew. Kuin Raamatun Matteus.
Kaikki on Raamatusta.
Matteushan on yksi apostoleista.
Tiesit varmaan, että nimesi tuli Raamatusta.
Emme käyneet kirkossa paljon kun olin lapsi.
Mutta onhan sinut kastettu?
Totta kai.
Emme ole pakanoita.
En vain tiedä paljoakaan Raamatusta.
Hyvä.
Herra tietää, mihin pelastumaton voi päätyä.
Nyt se näyttää olevan Vietnam.
Eikö olekin kaunista?
Kaikki puut vain nousevat ylös.
Hyvä kuva.
Niin on.
Olet mukava poika, Gary.
Kiitos lounaskutsusta.
Mitäs jos söisimme?
Mitä haluat, Gary?
Bologna on hyvää.
Bolognako?
Haluatko juustoa?
Kyllä, kiitos.
Okei.
Kiitos.
Tässä.
Gary?
Ei kiitos.
Etkö juo?
Ei sovi minulle.
Yleensä joudun vaikeuksiin.
Älähän nyt.
Etkö siis aio ottaa drinkkiä tuollaisen nätin tytön kanssa?
No, mitä hittoa.
Niin.
Se herättää sinut.
Tässä. -Ei, ota sinä toinen.
Kippis. -Kippis.
Minulla on ajatus.
Koska emme ehkä näe toisiamme enää,
tämä on tallennettava jälkipolville.
Tarkoitatko kuvaa? -Totta hitossa.
Toki, olen mukana. -Niin sitä pitää.
Kuulehan, sotamies.
Mikset vain -
makaa tuolla peitolla.
Näinkö?
Juuri noin.
Ota pullo ja pidä sitä,
kuin sinulla olisi se aina.
Miten tämä?
Torkut kun Ferlin soi.
En pidä tästä gospel-paskasta.
Teimme hänelle palveluksen. Hänet olisi kuitenkin ammuttu Vietnamissa.
Hitto vie.
Hän oli pelkkä malli. -Sanoin, etten pidä tästä enää.
Vihaan sitä, miten jotkut itkevät.
Ethän sinä sitä arvosta, mutta kyyneleet sopivat kuvaan.
Sandy ei ymmärtänyt,
että Willardin ajattelutavassa -
tämä oli ainoa oikea uskonto.
Vain kuoleman ollessa läsnä -
hän tunsi jonkin Jumalan kaltaisen läsnäolon.
Ei!
Ole kiltti!
Älä…
Älä koske siihen saatanan kameraan.
Se lipevä paska.
Kirjaudutaanko motelliin?
Otetaan pari pihviä ja rentoudutaan päivä tai kaksi.
Miltä kuulostaa?
Sotamies Gary Matthew Bryson ei ilmoittaudu Fort Eustisiin.
Mutta hän ei ole pelkuri, hänet tapettiin.
Siis tapettiin?
Haudattiin Mechums-joen varrelle. Paloiteltuna matkalaukkuun.
Minun on puhuttava esimiehelleni. -En puhu muiden kanssa.
Olen kuullut tapauksista lukiessani -
synnistä.
Missä joku sairastui -
jostain synnistä,
jonka he tunsivat tehneensä ja joka oli heistä niin kamala,
että he -
alkoivat kuvitella asioita.
Luin tarinan ihmisistä.
Ihmisparoista.
Hädin tuskin -
kirjoitustaitoisia,
ajattelivat olevansa -
presidentti -
tai -
tai Hollywood-julkkis,
kuten Ava Gardner.
En ymmärrä, mistä sinä puhut.
Se on osa sitä.
Kirjassa sanotaan,
ettei se ole,
ei ymmärrystä.
Mietihän nyt.
Miten -
voisin olla -
lapsen isä,
kun olemme vain viettäneet aikaa Herran kanssa?
Myöhään illalla?
Pelasin taas korttia Elder Stubbsin autotallissa.
Voititko tällä kertaa?
En oikeastaan.
Näin Fred Dinwoodien siellä.
Hänen poikansa on kuulemma parantunut.
Luulen silti, että olisit voinut hillitä vähän.
Hän ei ole häirinnyt Lenoraa sen jälkeen. Hän tai hänen pelkurikaverinsa.
Pitää tarkistaa Lenora. Hän ei ole voinut kovin hyvin.
Pidä häntä silmällä, kun olemme kirkossa.
Lenora on lakannut pyytämästä Arvinia Helenin haudalla.
Arvin ei piitannut.
Hänen mielensä ajelehti aina takaisin Willardiin, rukouslokiin -
ja Jack-koiraparkaan.
Sitä paitsi hän sai töitä tietyömaalla -
ja oli kiireinen tienaamassa rahaa.
En ole ennen jättänyt kirkkoa väliin.
Minua hävettää.
Sinulla ei ole syytä hävetä.
Herra varmasti antaa anteeksi yhden poissaolon.
Jeesuksellakin varmasti oli huonot aamunsa.
Rakastan sinua, Arvin.
Mitä jos menisimme -
äitisi haudalle, kun voit paremmin?
Kuulostaako hyvältä?
Hyvä kirja -
on täynnä -
hyviä miehiä -
ja naisia,
jotka kärsivät harhoista.
Eeva puutarhassa.
Nooa -
alasti, humalassa.
Häpäisemässä perhettään.
Epäjumala, jolle juutalaiset kumarsivat aavikolla.
Ja jopa itse Jeesus näki aavikolla harhanäkyjä,
jotka hän vain uskonsa -
ja voimansa kautta -
pystyi voittamaan.
Ylistäkää Jeesusta.
Herran harha aavikolla oli -
"paholaisen" peliä.
Herra koki -
harhan, joka olisi estänyt hänet pelastamasta meitä!
Mutta hän ei langennut siihen!
Harhamme saavat -
meidät tekemään syntiä.
Ne iskevät äitiin tai vaimoon jostain, mitä luulee heidän sanoneen.
Laiminlyövät työn tai jumalanpalveluksen.
Aivan. Sinä sen sanoit.
Joku tyttö -
saa tunteita jostain kaverista ja antaa tälle pyhän lahjan.
Harhoja!
Herran nimen rienaaminen mielessä ja sydämessä -
jonkun toisen sinulle tekemän vääryyden takia.
Totta.
Sanot ettet -
muista, mitä kaikkea teimme autossasi?
Olet varmaan hullu,
kun tulet Herran taloon puhumaan roskaa.
Neuvon sinua, tyttö, että keksit keinon päästä siitä eroon.
Sillä muuten -
kohta on sinä, huoraäiti,
ja hänen pieni äpärälapsensa,
jotka asuvat sinut kasvattaneen naisparan talossa.
Jos ei muuta, ajattele häntä.
Hän kuolee kaikkeen häpeään.
Tule.
Lenora tiesi yhtäkkiä tekevänsä virheen.
Mummi ei häpeäisi,
ja hän ja vauva selviytyisivät.
Voi luoja!
Ei!
Mummi!
Ei!
Mummi!
Kukaan ei tiennyt, ettei hän tehnyt itsemurhaa,
ja että hänellä oli kaikki kunnossa luojansa kanssa.
Voi luoja.
Joitain asioita emme vain voi ymmärtää.
Mutta ota hänet käsivarsillesi.
Eikö joku -
rukoile tai…
Minulla on asiaa, Arvin.
Nähdään. -Jep.
Huomiseen.
Mitä?
Se on…
Kyse on Lenorasta.
Mitä hänestä?
Tulin tänne kodin sijaan, joten mummillesi -
ei laitettu mitään.
"Laitettu"? Mitä tarkoitat?
No,
kuolemansyyntutkija Dudley…
En ole kuullut mistään Dudleysta.
Hän on kyllä juoppo, mutta ei valehtele.
Tiesitkö, että Lenora odotti vauvaa?
Paskapuhetta.
Se paskiainen valehtelee.
Sanon vain,
ettei Dudley valehtele.
Hän tuli luokseni yksityisesti, kuten perheesi tiesi.
Hän tuntui olevan oikeassa.
Nyt olen ehkä astunut johonkin. Se -
ei ollut tarkoitukseni.
Saarnaaja ei ole puhunut hänen puolestaan.
Ei ihmisten, jotka tappavat itsensä.
Setä…
Arvin halusi kovasti voida hyvästellä heidät,
mutta oli parempi, jos he eivät tietäisi mitään, jos laki tulisi etsimään häntä.
Sinun on oltava hyvä mummille.
Hän ei ole juuri sängystä noussut hautajaisten jälkeen.
Niin.
Mummi tarvitsee sinua.
Onko selvä?
Rakas mummi,
kirjoitan tämän, koska en voi hyvästellä kasvotusten.
Rakastan sinua ja muistan aina, mitä olet tehnyt hyväkseni.
Teen sen, mitä nyt teen,
koska minun pitää,
en siksi, että haluan.
Älä yritä löytää minua.
Rakkaudella, pojanpoikasi Arvin.
Anteeksi.
Saarnaaja?
Olisiko hetki syntiselle?
Olen tehnyt väärin, ja haluan hyvittää sen Herralle.
Sen takia minä täällä olen.
Olen tehnyt -
himokkaita tekoja.
Niin.
Se voi olla iso ongelma.
Varsinkin nuorille.
Kerrohan siitä.
Minulla on kaunis vaimo kotona.
Hän tottelee kaikkia pyyntöjäni.
Kohtelen häntä todella huonosti.
Kun sanot kaikkia,
mitä tarkoitat?
Juuri sitä.
Joskus hän menee alas ja ottaa minut -
suullaan.
Innostun niin, että alan pakottaa häntä.
Oksentaako hän ikinä?
Heillä on kurkkunsa takaosassa pieni laukaisin.
Se ei ole minun ongelmani.
Mikä sitten on ongelmasi?
Kaverilla, jonka kanssa teen töitä, on tytär.
Oikein nuori, aloitti juuri lukion.
Eräänä päivänä sain tytön autooni ja ajoin hänet korpeen ja minä -
tein temput hänen kanssaan.
Yrittikö hän vastustaa?
Ei.
Mutta ongelma on, että kun -
olin kerran maistanut, en saanut tarpeekseni.
Vein sen tytön sinne aina kun pystyin.
Riisuin siis hänet.
Mutta käskin hänen rukoilla, ennen kuin aloimme.
Riisuhan hattusi, poika,
Joskus jopa -
pidän hänen pikkuhousunsa.
Minä vain -
nuuskin niitä, kun hän ajoi pois pyörällään.
Sitten menin kotiin huoravaimoni luo -
ja laitoin hänen leipomaan juhlakakun.
Mitä helvettiä tämä on?
Oletko vakoillut minua?
Olen vahtinut sinua tarkasti pari viikkoa.
Et saa tarpeeksesi siitä Reasterin tytöstä.
Niinkö teit minun Lenorallenikin?
Siispä…
Rouva Russellin poika?
Hyvä on.
Älä tee mitään, mitä katuisit.
Laske aseesi,
niin voimme puhua.
Sen kuin puhut.
Se ei ollut minun syytäni.
Lenora oli -
aivan kuin -
tämä Reasterin tyttö.
Hän ei antanut minun olla.
Mutta haluan sinun tietävän,
että rukoilen sen tytön sielun -
puolesta joka ilta.
Rukoiletko vauvankin puolesta?
Minulla ei ole mitään -
tekemistä sen kanssa.
Hän tuli luokseni -
sanoen tulleensa niin jonkun pojan… -Älä valehtele, saatana!
Valheet …
Valheet…
Valheet ovat hänen.
Hän sai päähänsä, että minä olin isä.
Että huolehtisin kaikesta.
Piru vie, poika.
Kuuntele!
En aio ottaa syyllisyyttä jostain äpärälapsesta!
Se tuhoaisi minut.
Kai sinä sen ymmärrät?
Helvetti.
Kuuntele, poika.
Hänellä oli -
harhoja.
Hän oli hullu.
Huomaatko?
Ei, hän oli vain yksinäinen.
Ei.
Voi hyvä jumala!
Helvetti.
Helvetti!
Paska.
Hänen oi lähdettävä kauas tästä paikasta ja muistakin, joita hän piti kotinaan.
Mutta sillä hetkellä hän tunsi äkillisen -
voiman vetävän kohti Knockemstiffia.
Mitä muuta ikinä tapahtuikin,
hänen piti yrittää korjata isänsä asiat, jotka yhä söivät häntä sisältä.
Älä viitsi.
Saatana.
Huomenta, Lee.
Hei, Bobo.
Anteeksi, kun tulin näin aikaisin.
Olin matkalla töihin ja ajattelin piipahtaa juttelemaan.
Mietin yhä asetta, jonka näytit.
Teen munakokkelia. Maistuisiko?
Joo.
Otan kahvia, jos sinulla on.
Tulossa.
Onko Leroy täällä?
Yläkerrassa.
Pistooli on ruokasalissa.
Aika näppärä.
Hieno esine.
Voisitko ehkä myydä sen minulle?
Sain sen vasta.
Mutta kaikella on kai hintansa.
Yksi asia, jota en ikinä tajua,
on kauha ja vesi.
Onko enemmän vettä kauhoille -
vai enemmän kauhoja vedelle?
"Bobo, mene tekemään tämä."
Hän menee, tekee sen.
Hän on hölmö.
Samoin.
Carl?
Näen hänet.
Carl?
Emme edes tiedä, minne hän on menossa. -Carl?
Jukolauta, Carl.
Hän on menossa Ohioon.
Ei ketään kotoa. Se on sääntösi.
Katsotaan, mihin hän menee, Sandy.
Huomenta.
Minne matka?
Meade, Ohio. Onko tuttu?
Paperitehdaskaupunki, eikö? -Aivan.
Menemme sen kautta.
Miksi menet Meadeen?
Kunhan vierailen. -Sukua siellä?
Ei, asuin siellä kauan sitten.
Se tuskin on muuttunut juurikaan. Pikkukaupungit eivät muutu.
Missä te asutte?
Chesterfieldissä.
Olemme matkalla Chicagoon.
On hauskaa ottaa kyytiin muukalaisia.
Tapaa uusia ihmisiä.
Niin juuri.
Voi paska.
Rakkoni ei toimi kuin ennen.
Minun pitää -
pysähtyä ja käydä heittämässä vettä.
Sopiihan se sinulle?
Toki.
Tässä pitäisi olla tie ylös, jossain oikealla.
Tässäkö? -Vielä hiukan.
Vähän vielä. Hidasta. Oikealle.
Tämä on hyvä.
Tässä.
Tämä käy.
En viivy kauan.
Hitsi.
Hitto. Tulee hieno auringonlasku.
Ole kärsivällinen, kun otan muutaman kuvan.
Anna avain, kulta.
Älä huoli. Takana on vähän kotipolttoista,
ja Sandy on hyvää seuraa.
Ajatus Carlin tappamisesta ja häipymisestä poika takapenkillä -
kävi äkkiä Sandyn mielessä.
Poika oli nuori, mutta Sandy uskoi saavansa sen silti toimimaan.
Kuulehan, poika. Miksi et…
Voi paska!
Ei! Rauhoitu!
En halua ampua sinua! Laske ase!
En halua ampua. -Olen pahoillani!
Carl, sandaalit vai korkokengät? -Korkokengät.
Sarjamurhaajat eivät ole järin luottavaisia.
Carl toi mukaan maanisen vainoharhaisuuden.
Sandyn käytös ennen lähtöä sai Carlin levottomaksi,
ja Carlista oli parempi, jos vain hänellä olisi ladattu ase.
Sandy-paralla ei ollut mahdollisuutta.
Hänen aseessaan oli paukkupatruunoita.
Jim Lacey.
New Burlington, Indiana.
Carl ei ollut koskaan kuvannut symmetrisempiä kasvoja.
Se kuva tosiaan merkitsi hänelle jotain.
Jim oli heidän ensimmäisensä.
Seriffi Bodecker, tässä apulaisseriffi Howser.
Seriffi, maanviljelijä ilmoitti kaksoismurhan.
Tarvitsen sinua täällä.
Olen pahoillani. Paska tilanne.
Mitä tarkoitat?
Siskosi ja hänen miehensä.
Carlia ammuttiin kahdesti.
Sandya kerran.
Näyttää ysimilliseltä.
Sandy ampui kerran, mutta hänen aseessaan oli paukkupatruunoita.
Jeesus Kristus.
Lee?
Anna pari minuuttia hänen kanssaan.
Sandy oli aina ollut kusessa,
mutta Lee syytti Carlia Sandyn alamäestä.
Siitä huolimatta Sandy oli yhä hänen siskonsa.
Mutta seriffi ei voinut olla ajattelematta omaa tilannettaan.
Hän ajatteli löytämäänsä Sandyn kuvaa -
ja pelkäsi mitä muut löytäisivät, jos hän ei ehtisi ensin.
Pastori Roy Laferty,
Durham, Pohjois-Carolina.
Vaikka kusipääparka oli ollut mallina täysin arvoton,
Carl piti itsepintaisesti kirjaa -
niin menestyksistään kuin epäonnistumisistankin.
Terve.
Näytät matkustaneelta.
Niin. -Minne matka?
Tuolla kukkulalla oli ennen talo ja lato.
Jonkun lakimiehen. Tiedätkö sen?
Tiedän toki.
Mitchell Flatsissa.
Yhä siellä?
Perhana sentään.
Etkös ole se Russellin poika?
Ajattelin vain, että voisin poiketa vanhassa paikassa.
Ikävä kertoa tämä, mutta paikka paloi vuosia sitten.
Uskotaan, että jotkut lapset tekivät sen.
Kukaan ei asunut siellä sinun perheesi jälkeen.
Kun nyt tulin tänne asti, voin kai kävellä sinne.
Oikaise Clarencen laitumen läpi.
Hän ei sano mitään.
En ikinä kiittänyt siitä illasta, kun isäni kuoli.
Olit oikein kiltti, ja haluan että tiedät, etten ole unohtanut.
Piirakka oli töhritty ympäri naamaasi.
Bodecker luuli sitä vereksi.
Muistatko?
Muistan siitä illasta kaiken.
Hän ei ole lainvartija, jota odotin.
Harmi tosin hänen siskonsa kohtalo. -Mitä tapahtui?
Hänen sisarensa ja tämän mies löydettiin kuolleina.
Ei kaukana Meadesta.
Tule taas käymään.
Istutaan ja juodaan olutta.
Teen niin.
Lee sai puhelun seriffi Thompsonilta Lewisburgista.
Soita hänelle mahdollisimman pian.
Täällä ammuttiin mies kaksi päivää sitten.
Hän oli saarnaaja.
Epäilemme poikaa, joka asui tienoillanne.
Niinkö?
Miten hän tappoi miehen?
Pari laukausta.
Pistooli. Ilmeisesti Luger, jonka pojalla tiedetään olleen.
Ysimillinen, vai mitä? -Aivan.
Mikä pojan nimi olikaan?
En sanonut sitä, mutta se on Arvin Russell.
Molemmat hänen vanhempansa kuolivat täällä.
Isä teki itsemurhan, ja hän on elänyt siellä -
mumminsa ja ukkinsa kanssa.
En usko pojan olevan vaarallinen.
Käsitykseni mukaan saarnaaja ansaitsi kuolla.
Ajaako poika autoa?
Voi olla.
Hän omistaa vanhan ruostuneen Chevy 3100:n vuosimallia 1954.
En tiedä, pääsisikö sillä tänne asti.
Tässä vaiheessa hän saattaa liftata.
Tummat hiukset, hyvännäköinen. Hiljainen.
Kuka hautaa Jackin?
En tiedä.
En tiedä, kuka haluaa koskea siihen.
Kuulehan,
isäni ei tehnyt mitään sellaista mitä sinun isäsi,
mutta hän jätti minut, äitini ja siskoni.
Hän lähti kenkätehtaaseen eräänä aamuna eikä palannut.
Piti vain unohtaa hänen surkea perseensä.
Jotkut syntyivät, jotta heidät voitaisiin haudata.
Arvin ajatteli äitinsä kuolemaa edeltäneitä päiviä,
miten Willard halusi kovasti äidin elävän.
Isä olisi tehnyt mitä tahansa pelastaakseen hänet.
Paskat verestä ja hajusta, kuumuudesta ja itikoista.
Mitä tahansa.
Arvin sanoi itselleen.
Yhtäkkiä hän tajusi, isänsä kirkossa seistessään,
ettei hänellä ollut vaihtoehtoa,
että Willardin piti mennä sinne, minne Charlotte meni.
Arvin Russell!
Tiedän, että olet täällä jossain.
Se on seriffi Bodecker, poika!
Minulla olisi kysyttävää!
Anteeksi tuo!
Hiton lintu pelästytti.
En tullut satuttamaan sinua!
Tiedän, ettet sinäkään halua satuttaa minua.
Tule esiin, niin voimme jutella!
Okei.
Ajattelin, että tulisit tänne.
Muistatko illan, jona toit minut tänne?
Se oli kamalaa, mitä isäsi teki.
Perhana, poika, älä pelleile kanssani!
Laske ase, seriffi! Osoitan sinua omallani.
En voi, poika!
Laita se maahan ja astu sivuun!
Mitä?
Laita se maahan ja astu sivuun.
Jotta voit tappaa minut, kuten tapoit siskoni ja sen saarnaajan?
En ole paha ihminen, seriffi.
Se saarnaaja oli paha!
Hän satutti siskoani niin, että siskoni tappoi itsensä.
En voinut muuta!
Ikävä sanoa tämä, mutta siskosi ja hänen -
miehensä olivat pahoja myös!
Taskussani on kuva, kun siskosi halaa kuollutta miestä.
Irrota aseesta, niin näytän sen sinulle!
En voinut muuta.
He aikoivat tappaa minut. Vannon.
Rukoilin häntä laskemaan aseen.
Olen pahoillani.
Vaikka Arvinista tuntui, että meni tunteja,
kun hän kuunteli hengestään taistelevaa seriffiä,
miehen kuolemaan meni vain muutama minuutti.
…Etelä-Vietnamissa. Oli yksi…
Kiitos, herra.
En uskonut kenenkään ottavan minua kyytiin.
Päiväsi on ollut rankka.
…menevät syvemmälle sotaan.
Niin.
Minne matka?
En ole vielä keksinyt. Minne itsellä?
Cincinnatiin.
Cincinnatiinko? -Sopiiko se?
Presidentti Johnson on tänään…
Tarkoitus on mennä sinne päin.
kasvattaa merkittävästi -
Etelä-Vietnamiin lähetettäviä USA:n joukkoja.
Hän selitti toimiensa syyn näillä historiallisilla sanoilla:
Aiomme vakuuttaa kommunistit siitä,
että meitä ei voi voittaa -
aseilla -
tai voimalla.
Heitä ei ole helppo vakuuttaa.
Arvin ei halunnut nukahtaa muukalaisen vieressä istuen,
ja hänen taistellessaan pysyäkseen hereillä,
mieli alkoi viedä häntä muualle.
Hän alkoi ajatella, että ehkä laki tunnustaisi hänen tehneen hyvää.
Ehkä hän saisi anteeksi.
Ehkä hän voisi tavata taas mummin ja Earskell-sedän.
Tai ehkä se olisi liian vaarallista.
Mitä tapahtui?
Mutta ehkä hän voisi silti tavata tytön -
ja perustaa perheen, kuten hänen isänsä.
Kun ajatukset tulivat, hän ei ollut varma, menikö hän taakse- vai eteenpäin.
Hän tiesi, että oli hän missä hyvänsä, se tuntui mukavammalta kuin Knockemstiff.
Ei tappelua, huutamista tai kipua.
Sitten tuli mieleen ajatus armeijaan liittymisestä.
Hän ei ollut varma, ajatteliko hän enää itseään tai Willardia.
Hän ei halunnut päätyä sotaan kuten isänsä.
Mutta hän oli hyvä taistelemaan.
Ehkä hän kuului sinne.
Mummi käski hänen rukoilla sitä, ja hän nauroi mummille.
Mutta ehkä mummi tiesi jotain, mitä hän ei tiennyt.
Juuri nyt hän tarvitsi unta -
ja tunsi olevansa onnekas, kun joku antoi hänelle kyydin.
Viime aikoina askeleet, jotka otamme…
PERUSTUU DONALD RAY POLLOCKIN ROMAANIIN
Tekstitys: Tapio Ahola