NETFLIX PRESENTERER
FELTNOTATER:
ANTALL DØDE FREMDELES ? RAPPORT OM 800 -> 1000
VÆPNEDE REGJERINGSSTYRKER.
OVERHØRT: "...ORDREN ER INGEN OVERLEVENDE"
HALSHUGGING, SNIKMORD, BRENT
BARE 1 KVINNE OVERLEVDE; ?? MENN
FRENTE FARABUNDO MARTI PARA LA LIBERACIÓN NACIONAL BESKYTTER
LOS TORILES, JOCOTE AMARILLO, CERRO PANDO
SÅ MANGE VÅPEN - HVORFRA?
OVERHØRT FRA BATALJON: "JEG VIL IKKE DREPE BARN"
DE DREPTE KVINNENE OG BARNA
INNBYGGERNE BESKYLDT FOR Å SAMARBEIDE MED GERILJAEN (FMLN)
UTBRYTERGRUPPER CAMPESINOS OG FMLN
ET REKOGNOSERINGSOPPDRAG DOKUMENTERER MASSAKREN
FARLIG REGJERINGSSTYRKENE VET OM OSS
SENDES VIA TELEKS DIARIO, +/- 2 DAGER
1982, MORAZÁN-DEPARTEMENTET, EL SALVADOR
Det har skjedd ting i det siste.
Først ville jeg vite hvem...
Hvem velger penger over livet?
Stål og bly over blod og ånd?
Hvem var det som overså de levende?
Hvem lot avstand og forskjeller bestemme hvem som ble liggende igjen,
og hvem som ble tatt med til trygghet?
Hvem er krigssvinet?
Hvem er profitøren?
Hvem har det kalde hjertet, den tomme sjelen?
Og for det andre...
For det andre ville jeg vite hvorfor.
Vi trodde en stund at tid var penger. Finner man tid, vil pengene komme.
Alt må skje raskt. Skaff en stor suite, telefon med flere linjer,
romservice på linje en, tjener på to,
god service, ute til 09:00, tilbake til 13:00.
Last ned all data. Få Praha på linjen, ordne med telefonkonferanse.
Selg Allied Signal, kjøp Cyprus Minerals. Kople deg på nyhetsstrømmen.
Få rå rapporter. Døs hen og sjalt ut støy.
Mens vi døset, slapp vi lasten.
Mens vi døset, mistet vi infrastruktur,
mistet overflødige systemer,
mistet en presis tyngdekraft.
Vektløshet virket på den tiden som en trygg modus.
Vektløshet virket på den tiden som en måte å vinne over tid og affekt på.
Men...
Jeg ser nå at det ikke stemte.
Jeg ser nå at klokken tikket.
Jeg ser nå at vi ikke opplevde vektløshet,
men noe som står beskrevet på side 1513 i Merck Manual,
15. utgave, som en vedvarende reaktiv depresjon,
en sorgreaksjon
på å forlate kjente miljøer.
Jeg ser nå...
MASSAKRE I MOZOTE
...at miljøet vi forlot,
fikk oss til å føle oss rike.
Jeg så det ikke da.
Det burde vært en advarsel.
Det burde vært bearbeidet.
Hintene var der hele tiden,
spor vi burde ha registrert, bearbeidet,
gransket for sin anvendelse generelt.
Vi beveget oss raskt.
Vi hadde lite med oss.
Vi var yngre.
Jeg var yngre.
Jeg vil helst slippe å snakke om det.
NATIONAL PRESS-BYGGET
Men tiltakene vi ble tvunget til å utføre i området, har jo vært berettiget.
Japans regjerings syn på handel er komplisert, men svaret er
at vi håper at med overgangen fra et liberalt apparat
til et konservativt,
så vil Japan flytte seg bort fra nasjonalistiske tendenser til et system
med frihandel med Nord-Amerika.
Ikke bare med oss, men også Canada.
-Hva har jeg gått glipp av? -Ingenting hittil.
Det overrasker meg ikke.
Våren skal være en fin tid å møte japanerne ansikt til ansikt.
-Kirsebærblomstringen, templene på Fuji. -Det er internasjonalt diplomati.
...føler jeg at det er i den retningen vi går.
Vi har tid til ett spørsmål til.
The Atlantic Post.
Takk. Elena McMahon.
Når det gjelder Stillehavsregionen,
hvor du mener "vi har tapt terreng", hva vil du si til rapporter
om at CIA plasserer miner i nicaraguanske havnebyer?
Har Washington kontroll over mineoperasjoner der?
Jeg har ingen kommentarer.
Ikke? Hva er formålet med minene i havnene?
Å overse en blokkering av viktige skipsruter virker kontraintuitivt
for en administrasjon som vil øke handelen.
Du får spørre Contras om det.
Med all respekt... Presidenten sa på tv, og jeg siterer:
"Jeg er også Contra."
Hør her...
Det virker som om formålet kan være å forstyrre landets handel.
Og det er noe Washington ønsker?
Jeg kan ikke svare på det.
Vi får holde oss til tidsskjemaet.
Utenriksminister, tusen takk for at du kom.
Takk for tiden du tok under lunsjen.
-The Press Club takker for spørsmålene. -Shultzy og rope-a-dope.
Reddet av gongongen.
Gjesten vår vil være FNs generalsekretær Javier Pérez de Cuéllar.
Takk for at dere kom.
Ikke med ildtang engang, Treat. Ikke pokker.
-Jeg forstår, men vi trenger et narrativ. -En historie? Vi vet hva som foregår der.
Det er en manipulasjon de forventer jeg skal ta meg av på deres vegne.
Nicaragua er en svulst på vårt kontinent, og den må fjernes, kort og godt.
Tiden gikk fra oss. Et par lekkasjer her og der
lar oss overbevise andre om at vi er en stabiliserende faktor.
Noe positivt. Vi må bare ha kontroll.
Hele operasjonen vil knuse noen, og det får absolutt ikke bli meg.
Ordne opp i det.
Ikke tro at din stemme ikke teller. Stem!
Ta andre med deg...
-Hei, vennen. -Hei.
Hvordan gikk begravelsen?
Det var ikke egentlig en begravelse.
Bestefar Ward viste meg en krukke som inneholder bestemors aske.
Var du lei deg?
Ja. Jeg var på en måte lei meg.
Hvorfor ikke lei deg? Hvorfor bare på en måte?
Jeg tenkte mye på deg.
-Det hjalp meg å være takknemlig. -Gjorde det?
Hvordan da?
Ved å tenke på at du likner på bestemor. Smilet ditt, øynene dine.
-Det hjalp meg å være glad. -Skulle ønske jeg kunne vært der.
-Gjør du? -Ja.
Hva driver du med nå?
Jeg har lyst på lechón fra Versailles.
Det har jeg også, vennen.
Hør her...
Jeg skal få tak i lechón fra Havanna så snart det er en jobb der.
-Ok. McMahon! -Du får den om en time.
Kom hit. Kom hit. Inn.
Lukk døren og sett deg.
Hvordan gikk det med moren din? Går det bra?
-Ja, alt går bra. Hva skjer? -Bra.
De vil ikke åpne kontoret i Mellom-Amerika igjen.
Hvem sier det?
Vær så snill. Ikke...
Jeg har prøvd å overbevise alle, siden vi forlot San Salvador for to år siden.
Patronhylsene kom fra Missouri. Vi sporet krigsmateriell.
Jeg tok kontakt med kilden...
-Som ikke har stått fram. -Som gjør det. Han er pålitelig.
Jeg konfronterte Shultz, og han dreit nærmest i buksa.
Klarer jeg det herfra, tenk hva jeg kan gjøre der.
-Jeg må flytte deg til valgkampanjen. -Nei!
Du har et helt rom. Hva med Joanne?
Forstuet ankel.
-Og Chris? -Tar over for Joanne.
Bruk en frilanser.
Du kan ikke fjerne meg.
Det gjelder hele desken, ikke bare deg.
Hele desken?
Reportasjene om Mellom-Amerika er for myke, for sympatiske.
Hvem sier det?
Uoffisielt så var Grant her i dag. Press fra Capitol Hill.
Selvfølgelig. De blir avslørt. Det er hele vitsen.
Det er mulig, men de kan også knuse hele bunnlinjen.
Grant holder sammen med forretningsfolk,
politikere, lobbyister. Han kvitter seg ikke med dem.
Av og til er det bare forretninger.
Nei. Det handler om mennesker. Vi kan ikke vende oss bort.
Den har ringt siden jeg kom.
-Har du snakket med Stewart? -Jeg er ferdig.
Sa du opp?
Si at du sa opp.
-Jeg tar ferie. -Han har fryst hele desken, for faen!
Vet du hvor mange måneder jeg har spart opp? Det er forferdelig.
Gi deg. Tror du virkelig at jeg vil slutte å jobbe?
Alt fortsetter. Vi fortsetter.
Forskjellen er at vi ikke må levere noe på noen måneder.
Tenk deg om. Valgkampanjen vil føre deg nærmere.
På og av flyet. Inn og ut av enkelte rom.
McMahon.
Hallo.
Beklager at jeg forstyrrer, men jeg har prøvd å ringe moren din,
og dritten hun bor med, nekter å gi henne telefonen.
Det er fordi han ikke kan, pappa.
Jeg er i området. Kanskje du kan møte meg.
Jeg er på jobb.
Så rart, det var jo dit jeg ringte.
-Jeg har en deadline. -Jeg kan møte deg 17:30.
-Møt meg på The Madison. -Pappa, jeg...
-Det er en katastrofe. -Det er ikke politikk.
-Det er politesse. -Fortsett pisspreiket, dere.
Ut med det. Hva er problemet?
-Vi har ikke noe problem. -Pappa.
Homser.
-Du tar feil. -Jeg ser...
at du kjøper hele pakka her. Du er tilpasningsdyktig. Vet du det?
Som moren din.
Gi deg, Ellie.
Feir med meg.
Feirer du?
Jeg holder på å lande en stor avtale. Den store avtalen.
Går det som det skal, vil du få noe å arve.
Hei, du. Hva vil du ha?
Vodka tonic, takk.
Si "Absolut".
I homsebarene sier man "vodka", og de gir deg en Schmerk-off og tar ekstra betalt.
Early Times og vann.
Og gi meg mandler. Frokostblanding er for homser.
Gjør du dette hver dag?
De samme løgnerne i dress
som blåser svada opp i hverandres rasshøl, og du må sitte der og ta notater.
Skjønner ikke at du orker, Ellie.
Det må være noe du ikke fikk oppdage fordi du dro.
-Urettferdig. -Nei.
La meg forklare. Hvordan orker jeg det?
Først gjorde jeg meg ferdig med skolen etter at du forlot mamma for 20 år siden.
Så ble jeg på UNLV så lenge jeg hadde råd,
siden faren min ikke sa hva jeg skulle skrive som yrke på søknaden om lån.
Hva var det du sa da jeg endelig fant deg?
"Import/eksport"?
Nei. "Leveransekjede".
La meg se... Hva mer?
Jeg klarte å få meg en unge, og jeg kjenner henne fremdeles.
Og... brystkreft.
Kom meg gjennom det.
Er det noe annet? Å, ja. Karrieren,
skilsmisse, flytting til andre siden av landet.
Jeg synes jeg har klart meg ganske godt.
De jævla Phi Pho Epsilon-ene ved bord 22 kommer ikke opp på radaren akkurat nå.
Jeg har annen dritt å ta meg av. Takk, Dick.
Det var på tide, vennen.
For din suksess.
Min Ellie.
Skål for store endringer.
Du gikk glipp av partneren min. Du vet, Epperson.
Nei.
Jo, husker du?
Maxie. Uansett...
Jeg flytter tre ganger så mye.
-Hva er produktet ditt? -Det samme som det alltid var.
Du har ikke forandret deg.
Hvordan går det med lille Cathy?
Bra. Hun har det bra, pappa.
Er hun fremdeles låst inne nordpå?
Det er en internatskole med stall og et gresk amfiteater. Ikke overdriv.
Internatskole er det mest stabile med min timeplan.
Har du hørt fra mamma?
Jeg ringer henne,
men dealer-kjæresten nekter å la meg snakke med henne, den dritten.
"La meg snakke med Kitty." "Nei", svarer han.
"Gi henne telefonen, din dritt", sier jeg. Vet du hva han gjør da? Han legger på?
-Pappa... -Han legger på.
Husker du at jeg sa at jeg skulle til California?
Nei. Hvordan det? Skulle du besøke kapital-mannen din?
Eksmann, og... nei.
Husker du ikke at jeg sa jeg skulle i begravelsen? Vi snakket om det.
Har noen dødd?
Hvem døde?
Første gang jeg så henne...
Jeg glemmer det aldri.
Som en solstråle.
The Floridita i Havanna, 1952.
Jaggu hadde vi det moro der.
Min Catherine. Vakre Kitty. Kit-Cat.
Mamma sa at dere kjøpte hvitløksreker med svarte bønner hver dag.
Det stemmer.
Før revolusjonen, mens Havanna var en ordentlig by.
Pokker.
Kitty er borte.
Det begynner å bli tøft igjen.
Det smeller i vei.
Kom igjen, Ellie.
Gi meg et smil.
Kom igjen.
En runde til.
Nei, takk.
-Som kvotering? -Jeg var best i klassen.
Du kan sitte her.
-Høres bra ut. -Pete, hold låta i gang!
Ja!
Litt... De er fra i går.
Jensen, din gris.
Det var meg!
VELG REAGAN IGJEN!
Fire år til! Fire år til!
REAGAN-LAND
Det var derfor jeg kom.
Vi elsker deg, Ronnie!
Abe Lincoln sa at vi måtte fjerne oss fra fortiden,
og så vil vi redde landet.
Det gjorde vi for fire år siden.
Vi gjorde et godt valg. Takk skal dere ha. Takk til dere alle.
Når det gjelder framtiden, har dere ikke sett noe hittil.
Takk.
Har alle et glass?
Gratulerer med dagen, Helena.
Dere bør alle vite at denne modige kvinnen er kjent for
å ha utført mye for lokalsamfunnet og landet sitt.
Det er derfor ingen overraskelse at hun vil dele fødselsdagen sin med oss
for å samle inn penger til Team Reagan.
For dine mange år med sjenerøse tjenester,
og for fire år til som et Reagan-land!
George, dette er den unge damen jeg ville du skulle møte.
Hun heter det samme som jeg.
-Elena. -Helena.
Helena.
-Hun jobber for... -Jeg vet hvem hun jobber for.
-Så dere har alt møttes? Bra. -Det passer dårlig nå, kjære.
Hun skriver om yndlingsveldedigheten min og alt de har gjort.
Et menneskelig aspekt i valgkampdekningen.
Sukkerkopp...
Hun vil ha en bakgrunnshistorie. Hun vil ha litt tid med deg.
Jeg sa du gjerne ville det.
Spis ferdig kaken din.
Takk.
Når vi snakker om veldedighet, et spørsmål...
Ingen kommentar. Takk. Farvel.
-Noe... -Ingen kommentar. Takk. Farvel.
-Farvel -...bistand sent til...
Beklager, men ministeren kan ikke svare på spørsmål nå.
Du må arrangere et møte gjennom hans kontor til det.
Gratulerer med dagen til din kone.
-Takk. -Det er helt utrolig.
Hun kom seg inn og ut av El Mozote ved hjelp av halve FMLF.
UTENRIKSDEPT.
Hun har slitt seg ut siden.
Hun har funnet kilder og skrevet om alt.
Massakrer, drap, valgfusk, hele forsyningsforløpet fra topp til bunn.
Uredd og overivrig, for å si det mildt.
Ligger alltid foran.
Det at hun rapporterer fra konflikten, er bevis på den ustabiliteten vi trenger
for å legitimere vårt nærvær.
Dersom du mener at McMahon faktisk hjelper oss å få
et motiv for vår intervensjon...
Jeg sier meg uenig.
Senatoren beklager at han ikke er her selv.
Men han og jeg kan forsikre dere om at som leder for nødhjelp,
vil jeg passe godt på dere.
Når det er sagt,
mener jeg vi bør få alle eksterne spillere av brettet for nå.
Vi ønsker ikke å kompromisse våre beslutninger
ved å snakke med pressen.
Du ser nok hvorfor vi har valgt henne. Hun er megafonen man slipper å holde.
Er det en måte vi kan gå tilbake og fortsette med...
Gi beskjed til senatoren om at vi jobber hardt
så våre allierte i Antigua
og hele Antillene skal slippe å bekymre seg.
Basin Initiative er viktig, og vi vil bruke erfarne folk til å ta seg av det.
Greit. Det er alt.
Hils senatoren fra meg.
Minister...
FOR PERSONLIG? HOLD DEG UNNA
Du blir vel med for å ta en drink? Mike betaler.
Nei vel...
REAGAN-BUSH ET LEDERSKAP TEXAS KAN STOLE PÅ
Takk for at du kom på så kort varsel, Gus.
-Nydelig dag for å vifte med flagget. -Ja.
Det er enhver dag.
-Hvem elsker vel ikke Hank Williams? -Junior.
-Unnskyld? -Hank Williams Jr.
Noe helt annet.
Vil du sammenlikne en stein med fjellet den falt fra?
Nei, aldri i livet.
Ikke alle okser kan være en longhorn.
Hva har du til meg i dag?
Siden du hjalp meg å identifisere patronhylsene...
1982. El Salvador. Hylsene fra Lake City, Missouri.
-LC80. NATO-standard. Stemmer det? -Det stemmer.
-Hva har du? -Dette.
Det er kasser til transport av krigsmateriell.
45-mm-patroner her.
Dette er sporlysammunisjon.
Antakelig til M16.
-Hvem er han? -Jeg vet ikke.
Fikk du dem fra Nasjonalgarden?
Ukjent avsender. Hvorfor Nasjonalgarden?
Fordi Texas, Alabama, Louisiana, 20th Special Forces har et overskuddslager.
Det er det vi ser her.
Utstyr, patroner, alt er subsidiert.
Men ingenting blir.
Blir sendt inn, men halvparten sendes ut igjen.
En kompis sier hans ble sendt til Florida. Miami, Fort Lauderdale.
School of the Americas-leiren.
Hvor blir det sendt?
Jeg vedder purpurhjertet på de samme stedene du har sett på.
Honduras, Costa Rica. Så nær Nicaragua som mulig.
-Contra-supportere herfra? -Contra, sandinistene...
Jeg vet ikke hva forskjellen er. Ofte er det uviktig.
-Hvem styrer det? -Styrer?
Styrer apen hvis den holder rattet?
Nei. Vil du se hvordan en ape kjører,
får du feste beltet og følge bananene.
Hvorfor er du alltid den siste til å trykke meningsmålinger?
New York Times, Chicago Tribune,
Philadelphia Inquirer...
Antakelig har Connecticut Lions' nyhetsbrev, heia blå,
rapportert om meningsmålingene før oss.
The Denver Posts kveldsutgave skriver om Zsa Zsa Gabors innsamling i Bel Air.
Du er like ved.
Zsa Zsa Gabors innsamlingaksjon i Bel Air er ikke nyheter, Stewart.
Men det er overflødig militærmateriell til Contras.
Det er lovende i et valgkampår.
Regjeringssponset vold for å lamme Nicaraguas tjenestemenn.
Svært amerikansk. Noe en president gjør. Svær nyhetsverdi.
Jeg vil ha meningsmålingene.
Diagrammer, linjer og numre.
Jeg vil ikke se meningsmålinger fra Orange County i Michigan Gazette.
-Hvem bryr seg om meningsmålingene? -Jeg vil ha dem.
Mener du det? Du mener alvor.
Den sittende cowboyen sitter dypt i fire år med bedrageri,
-men meningsmålingene viser ikke det... -McMahon.
Og jeg sto ikke på listen, så jeg kom så vidt med flyet.
Jeg betaler ikke deg for å bestemme. Jeg er redaktøren.
Rapporter tallene og dropp den tropiske vinklingen.
Sørg for at jeg står på den jævla lista, så skal jeg sende tallene i tide.
McMahon.
Når?
Er han stabil?
Nei. Jeg kan ikke. Jeg skal ordne med noen.
Si at du ikke forlot valgkampen.
Hva annet kunne jeg gjøre? Han har ingen andre.
Han giftet seg ikke igjen. Ingen andre barn. Bare meg.
Plutselig satt jeg på flyet. Jeg visste ikke at jeg skulle hit før jeg var her.
Gjør det du må. Si til Stewart...
Spiller ingen rolle. Bare si noe. Jeg blir i Miami til... Jeg vet ikke.
Jeg gjør det for deg. Du tar helgen. Få orden på ting.
Gi deg, Alma. Jeg kan skrive sånt i søvne til november, det vet du.
Men nå så...
Jeg kan ikke.
Jeg tar fri på ubestemt tid.
Du høres ikke bra ut.
Jeg reiser ned.
Nei, hvis han ikke var bevisstløs, ville jeg ikke ringt deg.
Jeg har ikke spist på 28 timer.
Jeg bare...
Kode fiolett. Kode fiolett.
Pokker!
-Få meg ut herfra. -Sir.
Pokker ta Epperson. Hvor er skoene mine, for pokker?
-Få meg ut herfra. Jeg må dra! -Det går bra, pappa...
-Jeg må dra, Kitty. -Nei, det går bra.
-Vent. -Pokkers Epperson.
Dritten ga meg en pris på tre per på 69-ene.
-Dette vil hjelpe. -Nå sier han at markedet er nede på to.
Det er ikke avtalen. Han vil ødelegge alt.
-Jeg trengte det, Kitty. -Det går bra.
Kitty...
Pappa, det er...
Det er Elena.
-Ellie? -Ja.
-Det er Ellie. -Noen venter på meg.
-Jeg må treffe noen. -Hør her.
Du tenker ikke klart.
Du kan ikke gjøre noe nå. Du vil gjøre en feil. Du vil bli skadet.
Du må gjøre det.
-Hva da? -Jeg sa det jo.
Jeg fortalte om avtalen. Møt Kitty. Kitty Rex.
Mener du båten din?
Pokker ta, Ellie.
Pokker ta.
Hva skjer nå?
Jeg fikser det.
Han er ikke her.
Er du datteren?
Dritten ga meg en pris på tre per på 69-ene.
Nå sier han at markedet er nede på to.
3000 VALAMARA 69 50 000 SPORLYS
Jeg holder på å lande en stor avtale.
-Hva er produktet? -Det samme som alltid.
Ta den tiden du trenger, Mr. McMahon.
Kan du si navnet på vår nåværende president?
Jeg forstår. Jeg skal si "Herbert Hoover",
og så kan de låse meg inne et sted.
Lykkehjulet.
Herbert Hoover.
Franklin Delano Roosevelt, Harry S. Truman,
Dwight David Eisenhower, John Fitzgerald Kennedy.
Lyndon Baines Johnson, Richard Milhous Nixon,
Gerald, hva han nå heter, snublet bestandig,
Jimmy et eller annet, han kristne, og han vi har nå.
Han den gamle tosken ikke skal huske. Den andre tosken, Reagan.
Utmerket. Du fortjener førstepremie.
Førstepremien er at du går.
Jeg ordner med papirene.
Hva pokker?
Jeg har kjøpt alt på kreditt.
For fem-ti år siden ville jeg ikke tatt sånne sjanser.
Gjør det pent. Det er mottoet mitt.
Kontanter og vekk. Jeg ba om hjelp.
Jeg har papirer herfra til Chicago, bare denne ene gangen.
En million i reisesjekker, gode som gull.
Jeg vet hvordan det høres ut. Jeg vet hva jeg sier. Det er meg her inne.
-Sjekk et navn for meg. Max Epperson. -Er det E-P-P...
Ja. Holder til i Tampa.
-Men sjekk hele Sør-Florida. -Amerikaner?
Vet ikke om han eksisterer.
En million dollar til betaling.
Jeg må gi halvparten til idiotene som hjalp meg, men...
Det gjør situasjonen komplisert. Men du forstår situasjonen min.
Gjør det eller ikke.
Jeg har alt 500 000.
Herregud.
Jeg sender deg bilder også.
Elena?
Alt er ordnet.
-Elena? Hallo? -Pappa har rotet seg borti noe dritt.
Bare dra.
Snakk med fyren min.
Jeg skal møte en venn av ham i morgen.
-Har du et navn? -Nei, men om jeg ikke ringer innen ett...
Hvis jeg ikke hører fra deg før ett, stjeler jeg identiteten din,
skriver hele dritten og takker deg i Pulitzer-talen min.
-Jeg er glad i deg. -Det vet jeg.
Sal opp. Det kan ikke være verre enn Salvador.
Det er ingen steder her hvor du ikke kan veksle en $ 1000-seddel.
Venter du på noen?
Deg, tror jeg.
Hvordan går det med Dick? Må være ille om han lar andre ta over.
-Bedre, takk. Jeg skal si at du spurte. -Nei, ikke gjør det.
Før jeg glemmer det...
Hvis du trenger noe som helst, så ring meg først.
Ok? Det er kortet mitt. Det er en personsøker.
Hva kunne jeg trenge?
Det kan være mye, men ikke bekymre deg. La oss heller gjøre ting riktig.
Hvordan?
Du tar en drosje til flyplassen.
Ikke kjør selv. Du tar drosje.
Vær på Pan Am Clipper Club til 12:00. Forstår du?
Ikke vær tidlig ute. Ikke vær sen. Kom tidsnok.
Du skal gå bort til skranken.
Spør etter Michelle, den blonde, ikke latinamerikaneren.
Den andre er Delia. Hun kjenner meg ikke. Så skal du si:
Jeg skal møte Gary Barnett.
-Velkommen. Gary vil du skal slappe av. -Kan jeg få se Clipper-kortet?
-Jeg så kortet. -Signer her.
Denne veien, frue.
Hvem er Gary Barnett?
Han vet hvem du er. Bare sørg for at ingen legger merke til deg.
Vil du ha noe?
Greit. Du sier at vi har det.
Greit.
Jeg kom helt fra San Salvador for å fikse det.
Fordi vi mister troverdighet hos kunden.
Nittito millioner dollar er ikke bare smårusk, Mr. Lee. Nei. Nei.
Mr. Lee?
Passasjerene kan nå gå gjennom utgang fire
for toll- og immigrasjonsklarering.
British European Airways flight 422 til Amsterdam.
Unnskyld, frøken. Du har ikke tillatelse til å være her.
Michelle sa...
Denne klubben er kun for medlemmer.
Jeg må be deg om å gå.
Denne veien.
Du lot deg selv bli oppdaget.
Av hvem?
Av noen som ikke burde oppdaget deg.
Hvem er det, Ellie?
Jeg tror du kødder med meg. Dra dit, kom her, snakk med den og den.
Bare noe dritt om noen jævla røverhistorier.
Får du barnevakten til å fikse en bourbon til meg?
Hva så?
Du selger tredjerangs rester fra militæret
til annenrangs revolusjonære til toppris?
Hva så, for faen? Den historien er allerede skrevet.
Miami Herald, velg enhver side. Du får en dime for å printe.
Men den egentlige overskriften er: Du er blitt uviktig.
Du er ingen, en anekdote, en fotnote.
Nyt krigsspillet. Jeg må tilbake til livet mitt.
Ellie?
-Ellie? -Jeg må legge meg litt.
Om du lever en pervers livsstil, bør du ikke be om belønning.
Jeg er ikke imot borgerrettigheter for homofile.
Man bør ha rett til å leve som man ønsker...
Hva har Nicaragua gjort for å få deg så sint?
-Herregud! Hva gjør du? -Pappa!
Har du vært ute?
Hvor er sykepleieren?
Skal jeg ta ut gebisset og sitte på et gamlehjem? Vil du ha noe å drikke?
Jeg sendte henne hjem. Hun er ingen sykepleier.
Herregud.
Du skremte livet av meg.
Hva for noe dritt er det?
Hvis du bare hadde vært interessert i det jeg snakket om tidligere...
Hvis det går som det skal,
kan jeg folde hendene, seile med Kitty Rex forbi Largo
og bare bli der, fiske litt,
og holde til på grunna, ligge med en enke...
-Pappa. -Det var ikke
det jeg planla, men...
Det er bedre enn å sitte her og bli gammel.
Nå...
Jeg har snakket med Sedlow.
Alt du må gjøre, er å fly ned dit i morgen og hente det for meg, er du snill.
Vær så snill, Ellie.
Ellie...
Takk, Jesus.
Når var sist du hørte fra moren din? Vakre Kitty. Min Kit-Cat.
Hun bør ringe meg oftere.
-Det er ikke avtalen. -Hva er avtalen?
Du ber meg møte opp. Jeg kommer. Du holdt meg bare sysselsatt.
Kan du klandre meg for det? Jeg kjenner deg ikke.
Plutselig skal jeg liksom stole på deg fordi faren din sendte deg?
-Det er ikke sånn det funker. -Og om jeg ikke liker det?
Liker det ikke?
Du liker det ikke? La meg få si deg noe.
Det er ikke en restaurantanmeldelse. "Du liker det ikke."
Ser du kassene? Alt det er ditt nå.
Finnes det en inventarliste?
Alt er her. De vet hva de kjøper. Ok?
Om noen sier at det ikke er som det skal, noe som er feil,
kan du be dem drite og dra.
Ok? Bare sørg for
at du ikke slipper det av syne
før de betaler.
Dick sa en million i reisesjekker. Hvem betaler? Hvem teller? Hvor vil du være?
Noen vil møte deg. Du trenger ikke å vite mer.
Bare vær ved utgang J
ved midnatt, alene, klar til å gå på flyet og gjør ferdig avtalen.
Det er alt.
Du spytter når du snakker.
Du elsker det.
Hvorfor har du en veske? Du skal rett hjem.
Du leverer varene, får betalingen og kommer deg på flyet. Det er avtalen.
-Jeg trodde Cheers var på... -Bli kvitt barnevakten.
Unnskyld.
Hun er ingen sykepleier. Hun på morgenen er sykepleier.
Barnevakten stjeler skoene mine.
-Ok, pappa... -Ikke la noen lure deg til å bli. Greit?
-Om noen plager deg, sier du ifra. -Hva skal jeg si?
Si at... Pokker...
Du er...
Si de vil få med Max Epperson å gjøre og ring meg. Lov meg det.
-Greit. Jeg skal ringe. -Ring meg.
Jeg skal huske det.
Må være den hyppige reisende.
Første klasse er her. Vær så god. Bare deg.
Det lukter jul.
Det gjør deg til fru Nisse. La oss se hvem som har vært slemme. Åpne.
-Hva? -Åpne en.
La oss se hva som er i den.
Åpne den selv.
Det er ikke sånn det funker.
Jeg har ingen steder jeg må være.
Det er opp til deg.
Åpen.
Colts klassiske ArmaLite-rifle número 15. Etter militærets spesifikasjoner.
Hvor fant du den?
Trepinns signaturdemper, solid kolbemateriale,
Magasin med fingerutløser.
Det funker.
MINER - VALMARA
En Valmara 69.
Fru Nisse, det trengte du ikke!
Paladin, Paladin Hvor vil du reise?
Paladin, Paladin Langt bort fra ditt hjem
"Har våpen, vil reise" Er visittkortets poem
Kan du forte deg?
En ridder uten rustning i et vilt land
Hans våpen er til leie Synger vinden som et varsel
En mann kalles for lykkeridder
For mye jul!
Drapssone på 60 fot!
-Er alt ok? -Ja.
-Flott. La oss bli ferdig. -Vi er alt ferdig.
Nei, nei. Hva heter du?
Jeg spurte ikke deg om det. Og du trenger ikke å vite det.
-Noen skal møte meg med betaling. -Lykke til.
-Er det betalingen? -Fly ned og ut. Det er kontrakten.
Er det betalingen?
-Har du det du trenger? -Faen!
Du ble visst lurt.
-Du også. Vi drar ikke. -Jeg flyr ned, og jeg flyr tilbake.
Jeg bryr meg ikke om lasten eller passasjerene. To minutter.
Du skulle betale meg.
Hvem glemte å fortelle meg det?
Om jeg ikke får betalt og ikke kommer, vil de lure på hvorfor.
-Hvem vil lure? -Det vet du.
Gi meg et navn.
Epperson. Max Epperson.
-Er det her vi henter dem? -Du skal ikke gjøre noe.
Hva jeg gjør, bryr ikke deg.
Om noen spør, så venter du på Jones.
Får jeg ta bilde?
Nydelig.
Tusen takk.
Du har kun én jobb.
Kjør kveget gjennom det jævla gjerdet.
Siden det var du som kjørte henne dit, får du fikse det.
Hei.
Hva gjør du?
Hva heter du?
Får du deg venner?
Bare gå!
Jones! Skal du introdusere dama di?
Den eneste dama jeg ser, er du.
Har du jobbet for Epperson før?
Ja.
-Og alt går bra? -Bare bra.
Det var ikke det jeg hørte.
Jeg får bare tiden til å gå.
Hvem sendte deg?
Ingen sendte meg. Hvem sendte deg?
-Kanskje vi bør ta en pause. -Bare fortsett.
-Det kan være greit å stoppe. Ta en prat. -Bare kjør.
En pause vil gjøre oss begge godt.
Epperson forventer å se meg i San José.
Tror du noen bryr seg om deg her?
Du har sikkert ikke fortalt noen hvor du er.
Hemmelig?
La oss se ting som de er.
For deg første lot du være å ta flyet tilbake.
For det andre...
Det er ingenting her for deg.
Ingenting på flystripa, og ingenting i San José, for å være ærlig.
For det tredje...
Hva faen!
Du skal gå ut av bilen uten å kødde.
Kan du å bruke den, jævla cocktailkjole.
Flytt deg.
Ok.
Gå ut av bilen.
Kom igjen.
Kom deg ut av bilen.
Spark døra.
Og trekk deg tilbake.
Vil du komme deg langt?
Bare vent og se.
Alma, det er meg. Jeg må vite hva du har på Epperson.
-Klokka er fem på morgenen. -Fant du noe om ham i Managua?
Pokker.
-Jeg forventet ikke en quiz. -Noe som kopler ham...
-...til Costa Rica? Er han amerikaner... -Hør her... Jeg fant ingenting
på noen som het Max Epperson. Ingenting.
Det er som om han ikke eksisterer. Kanskje faren din tok feil.
Nei, nei. Jones kjente til navnet.
Hvem er Jones? Hva har skjedd? Hvor er du?
Flyet landet. Ett eller annet sted i Nicaragua. Det tok sju timer å kjøre hit.
Kjøre? Hva? Hvor er "hit"?
San José. Jeg er i Costa Rica.
Lasten... Den var svær.
Landminer, antipersonellvåpen... Men...
De sender ikke våpen tilbake, men kokain. Og det er finansiering av noe annet.
Og denne Jones... Jeg tror han jobber med sandinistene.
Han jobber med begge sider. Det gir ingen mening.
Nei.
Det var noe overilt, men jeg vil følge det herfra. Dick kjente ikke til noe av det.
Det ville fordunstet om jeg dro tilbake. Jeg sender det jeg har når jeg kan.
Hør her...
Jeg fant noe. Fra en frilanser i Miami da de lette etter noe om Epperson.
En fyr som het Bob Weir.
Dick har ikke nevnt ham.
Bob Weir har det med å vise seg i interessante situasjoner.
Han var i Guatemala da Árbenz ble styrtet.
Han var i Managua da Somoza ble styrtet.
Husker du i San Salvador,
da pressekontoret ble raidet?
Redaktøren og fem andre ble drept.
Gjett hvem som var den siste til å forlate rommet?
Er Weir CIA?
Kanskje. Han er kanskje verdifull, eller han kan være en pålitelig kilde.
Hvem vet?
Ingen har fått noe på denne fyren.
Han har et ansikt som ingen legger merke til.
Det vi vet er at når han viser seg,
så er det på slutten av noe, ikke begynnelsen.
Og gjett hvilket navn som viste seg i Costa Rica.
Ikke ille så tidlig på morgenen, Guerrero. Jeg skal være forsiktig.
Kan du ta kontakt med Dick?
-Si at jeg kommer i morgen. -Ok.
Takk.
Og passet ditt.
Jeg må ta en kopi.
-Det er greit. -Takk.
Her er nøklene dine.
Da er alt klart.
Rengjøring.
Du sender kveget gjennom det jævla gjerdet.
Om noen spør, så venter du på Jones.
Du gikk glipp av Epperson.
Jeg fant ingenting på noen som het Max Epperson.
Kanskje faren din tok feil.
Hallo.
Er du der?
HIALEAHS FINESTE
Hallo?
Jeg forstår at du ikke vil snakke.
Hvordan fant du meg?
Du var ikke med flyet, så hvor ellers?
Hvit kvinne midt i San José,
midt på natten, med bare to hoteller...
Man trenger ikke være detektiv for å skjønne det.
Slapp av. Du er verre enn faren din.
La meg spørre deg om noe.
Si meg noe.
Hvem var fyren som møtte lasten i Florida? Det var ikke reisesjekker.
Jeg vet du ikke handler alene.
Ta det med ro, McMahon.
Gå noen skritt tilbake. Pengene forflytter seg.
Det er ikke som å kjøpe en iskrem. Det finnes papirer.
Faen ta deg! De karene fyller ikke ut skjemaer, men vet du hvem som gjør det?
Ubudne gjester med DEA-jakker og ATF-luer.
Hva var adressen? Du vet, verkstedet uten noe verktøy.
1665 Southwest 17th Street? Dere har kveldsåpent?
Det er ikke jeg som bestemmer her.
Jeg vil ha det min far er skyldt.
Jeg vil ha flybillett ut herfra.
Bli på rommet ditt. Noen vil ta kontakt.
Du må se på alternativene. Å skape en kontekst for demokrati,
og kanskje få litt skitt på hendene, eller la den andre ta kontrollen.
Og hvem er "de andre"? I dette tilfellet sandinister?
"Den andre" er sosialisme.
"Et annet navn på kommunisme..."
Så...
Så vidt du vet, kan det være sant
at det finnes flyvninger,
uoffisielle flyvninger med humanitær hjelp
som stille forlater en eller annen by sør i landet,
hvor lasten ikke blir inspisert...
hvis destinasjon er San José?
Flyvninger som ikke lander i San José, men flyr under radaren
for å forsyne disse såkalte contra-styrkene med våpen?
Nei. Slike flyvninger kan ikke eksistere.
Eller slike flyvninger kan eksistere, og gjør det,
uten våre etterretningstjenesters kjennskap.
Hva er svaret?
Eksisterer de eller ikke?
Vi sporer ikke slik aktivitet.
Kan noen i administrasjonen ha interesse av akkurat det?
Vi har selvfølgelig en interesse.
Takk for at du ville snakke med meg på så kort varsel. Jeg setter pris på det.
Nei, jeg tar dette.
Hurra for kvinnefrigjøringen.
Får jeg kalle deg en kilde nær Det hvite hus?
Nei. Takk.
BOARDINGKORT TIL ST. JOHN, ANTIGUA
Var alt som forventet?
Drosje?
Ja.
Takk.
Takk. Vær så god.
Passet ditt.
Bli på rommet, så tar noen kontakt.
Takk.
Vil du komme deg langt?
Neste.
Kom fram.
Hva var formålet med besøket?
Ferie.
Hvor lenge?
For to dager siden.
Byrået sa jeg ikke trengte pass, men jeg fikk et.
Jeg fikk et turistkort, som jeg ga fra meg...
Hei!
Frøken! Frøken!
Frøken!
Du glemte vesken din.
-Nei. -Jo, du glemte vesken din.
Det er ikke min veske.
-Ta den. -Nei.
Den er ikke min!
-Den er ikke min! -La meg se.
Det står et navn her.
Jeg heter Meyer.
Jeg... Det er en merkelapp på.
-Den er din. -Nei...
Dick McMahon.
Den er ikke min. Jeg er Elise Meyer.
Mr. McMahon er ikke lenger her. Han fikk problemer.
Hva mener du?
Han er på sykehus.
Hva?
Hvor var sykepleieren?
Noen skulle passe på ham.
-Pleieren ble avlyst. -Av hvem?
-Datteren hans ba om det. -Det er gjort en feil.
Hør her. Hvilket sykehus er han på?
-Er du familie? -Ja.
-Navn og forhold? -Stedatter.
Jeg ser deg ikke.
Si hvilket sykehus han er på.
"Treat Austin Morrison, ambassadør, BA fra University of California, Berkeley.
Eksamen ved National War College. Fenrik i USAs hær. Gift.
Treat Austin Morrison, eneste sønn, og etter sin søsters selvmord,
eneste gjenlevende barn av en arbeiderklassefamilie.
Gift med Diane Waring.
Enkemann.
Ung enkemann.
Han ble senere
USAs mann på de tøffeste stedene."
Det kommer an på hvor du vil finne begynnelsen av historien. Hva mener du?
Enkelte får et kikk ut av å dvele ved ting som skjedde for 40-45 år siden.
Triste historier om å ha blitt misforstått av mødrene sine,
avfeid på skolen. Jeg...
fant det aldri nyttig å gå igjennom det.
Det er ikke noe galt i det. Det er ikke å være karaktersvak,
eller å ha selvmedlidenhet.
Men jeg kan ikke tillate meg det. Så jeg gjør det ikke.
Det spiller ingen rolle hvor det begynner. Du har rett.
Det viktige er det som så skjer.
Hva blir neste linje?
Ingen linje. Berquist vil ha den slettet.
Berquist er en...
lovgivende makt-type.
Hans beste håp er en plass i Representantenes hus.
Ikke i Senatet, for ingen liker ham.
Han vil alltid forbli en av 435.
Du, derimot...
Du hører til den utøvende statsmakt.
Dette kontoret, eller et lignende, men større kontor,
det vil jeg vedde på.
Ikke stå i veien for Berquist.
Om det ikke tjener deg.
Jeg tror Berkies lille sideprosjekt
vil gjøre ting du ikke ennå har forutsett.
La ham skitne til hendene.
-Han vil bli en av de 435. -Bra.
Du satser på å bli en av en.
Men husk...
Du, jeg, Berquist...
Vi har alle samme skål.
Men det er bedre for deg...
...å bruke en skje.
Skrape ned på kanten.
Ingen rester.
Ingenting igjen.
Hvilket hotell?
-Hotell? -Ramada?
-Royale Caribe, InterCon... Hvilket? -Ramada.
Vi hadde et liv. Ikke nå. Jeg skal like det fordi jeg er datteren din, men nei.
-Cat... -Nei.
Hva hadde du i Malibu som du ikke har nå?
Jeg kunne åpne døren til stranden,
boblebadet eller tennisbanen.
Noe annet?
De tre bilene. Vi hadde tre biler.
Greit.
Boblebad, tennisbane og tre biler. Er det et ordentlig liv?
Nei.
Jeg er lei for det. Det var ikke det...
Faren min. Jeg hadde en far, ellers takk.
VELKOMMEN USAs AMBASSADØR
GOD 4. JULI!
Jeg skal sjekke inn. McMahon, Elena. Jeg ringte tidligere.
Fersk kokos!
MCMAHON, RICHARD, 64 ÅR DØDE MENS HAN VAR UNDER BEHANDLING
Navneskilt? God 4. juli. Navneskilt? God 4. juli.
God 4. juli.
Det er for sent i morgen. Jeg må snakke med noen nå.
Jeg trenger pass så jeg kan dra til USA.
Alle kontorer er stengt på grunn av 4. juli-pikniken.
Den foregår her, så jeg kan snakke med noen nå.
Vi har ingen avtaler i dag.
Men jeg trenger ingen avtale for å snakke med folk på pikniken.
I teorien, nei, men du kommer ikke inn uten pass.
Greit.
-Hva skal det være? -En Early Times med soda, takk.
Jeg skal gå.
Det er for sent. Er det et siste måltid?
Takk.
Har du lest nyhetene?
En interessant sak fra en vennlig agent om en kvinne ingen kjenner.
Ingen dokumentert utreise fra USA, et kort opphold i San José,
slapp forbi immigrasjonsmyndighetene i Antigua.
Fascinerende.
Er du klar til å bekrefte det offisielt, Mr. Morrison?
Jeg gjorde det til en journalist, Guerrero i Atlantic Post.
Du har en forbindelse.
-Målet har ikke tatt kontakt, men... -Pleier du å ligge etter?
Vente på at noen som jeg har det tøft,
klemme inn litt fortvilelse, så alt plutselig føles presserende?
Noe du kan sette tennene i mens sekretæren videreformidler samtaler?
Kanskje.
Men om du fikk velge hvem du gir hemmeligstemplet materiale til,
ville du ikke valgt deg?
En Pennsylvania Avenue-journalist med moral som stikker fra valgkampanjen
for å levere våpen til Sør-Amerika?
-Det blir god lesning. -Tror du?
Trodde ikke kvasi-spioner leste noe.
Ikke så lurt å komme til ambassaden.
I en perfekt verden kan vi ta perfekte valg.
I virkeligheten tar vi virkelige valg. Det er ikke en nullsum-avtale.
Var det ikke det avhandlingen din handlet om ved CFR i fjor?
Dekket du det?
Jeg dekket mye rart før desken ble stengt og jeg ble degradert til å følge sirkuset
og skrive hvit propaganda om elefantmøkk.
Greit nok.
La oss snakke om andre interessante hendelser.
Dick McMahon er min far.
Jeg tok hans plass på et fly fra Fort Lauderdale den 29. juni
klokken 01:20.
En stor Lockheed
med nok våpen, ammunisjon, miner og C-4 til å ta hele Managua.
Jeg kastet meg ut i det.
Ingen lønningsdag.
Ingen beskyttelse. Ingen plan.
Bare et spill ingen slapp meg inn i. En hemmelig krig.
Nå har jeg et juksepass uten noen billett hjem.
Det vet jeg.
Men hvorfor er du fremdeles her?
Jeg kom for pengene, men ble for skupet.
Bra forsøk.
Jeg kom for faren min, men ble for historien.
Nærmere.
Greit.
Jeg vet ikke hvorfor jeg kom.
Men jeg ble her...
Jeg ble her fordi jeg mistet fokus.
Jeg føler at det skjer igjen. Jeg...
Jeg mistet taket på Catherine, datteren min.
Jeg visste at om jeg...
...gikk ifra dette...
...ville jeg forlate absolutt alt. Jeg ville bare...
...gå min vei.
Jeg vil bare vite...
...hva du gjør her. Hva er din rolle? Hva?
Om ikke for å røre i gryta?
Jeg trodde du var den.
Den de sendte for å drepe meg.
Jeg var klar.
Diane hadde et sånt arr.
Hun ble bare borte.
"Selens vide, flytende blikk..."
Noe...
"gallioner av karib-ild..."
Noe, noe...
"Selens vide, flytende blikk mot paradis."
Diane elsket poesi.
Alkestis.
Tilbake fra tunnelen og halvveis forelsket i døden.
I morgen.
I morgen hva?
I morgen drar vi.
GRATULERER MED DAGEN, USA
-Kom. Gi meg den. -Nei.
-Det er andre gang det skjer. -Kan du gi den tilbake?
-Jo. -Nei. Du kan ikke selge her.
Kan jeg selge det?
-Du kan ikke det. -Kom deg ut.
-Chalatenango. Utrolig. -Det er andre gang.
Når man stikker en påle i en vampyrs hjerte, dør jævelen.
-Er du ferdig? -Ja.
-Ha en god kveld. -Kommer du i morgen?
-Nei. -Gi det tilbake.
Hei.
Elena!
Hotellets gjester må bli på rommene til de får nærmere beskjed.
Dine landsmenn er ikke dine landsmenn. Du bør ikke være her.
Men du sier ikke hvem du er eller hvordan du vet det.
De har nettopp stavet historien med kuler.
Der! Slipp oss igjennom!
Slipp oss igjennom
La oss få slippe igjennom.
Forstår du ikke? De måtte gi din far en sum stor nok til å lokke ham ut.
En magisk million i betaling.
-En halvgal, gammel mann. -Han er ikke...
Han er kjent for ikke å bry seg om hvor varene ender opp.
Han kan dermed settes på feil side av det som skulle skje.
"Våpensmugler dør i terrorangrep på hotell i Karibia."
Hva så? Hvem vil savne ham?
Hvem vil bry seg?
Du?
Saken er avsluttet.
Ferdig og avsluttet.
Men du...
Du, Elena...
Du kom isteden.
Og saken er i ferd med å avsluttes.
Alle små papirlapper samles til arkivet, for så å bli glemt.
Ditt er det siste navnet.
Passet har...
Hele vitsen med passet var å holde deg i spillet.
Du kunne ha reist herfra.
Passet ville ikke vært gyldig i USA, og du ville blitt tatt.
Eller reddet av myndighetene. Det ga deg mer grunn til å dra.
Men nei...
Du er her fremdeles.
Alt jeg har igjen er historien. Det er sant.
Vet du hvem...
...de ikke-rapporterte ofrene i Vietnam var?
Journalistene...
...som ikke kunne gå videre.
Jones.
Alt er klart.
Du kan bli her. Det er en telefon der borte.
Én dag, kanskje to. Jeg skal be kameratene mine om å skaffe en båt.
Vi skal overleve etter historiene.
Guerrero.
Det er meg. Ring Catherines far. Ring Wynn.
Ring ham når du legger på. Be ham om å hente Catherine på skolen.
Han må ikke sende noen. Han må dra selv.
Be ham passe henne til jeg kommer.
Greit. Ellie...
Dick er død.
Jeg vet det.
De flyttet ham kvelden etter du dro. Jeg fikk ikke treffe ham.
Jeg visste ikke om jeg burde ta kontakt. Om det ville sette deg i fare.
Beklager, Elena. Hør etter.
Kilden min sier fransk etterretning er der nede for å etterforske samme sak.
Jeg har ikke noe navn, men de kan skaffe deg et visum og få deg ut.
De beveger seg raskere. Attentatet ved InterCon...
-Jeg var der. -Jeg vet det.
Vi jobber med saken her. Men du bør være trygg foreløpig.
-De øker militærets tilstedeværelse. -Militæret var der før attentatet.
De visste om det.
Jeg skulle være der.
-To fluer, en smekk. Saken avsluttes. -Hva?
-Datoen på passet er dagen Dick døde. -Ro deg ned.
Hør her. Bli hvor du er foreløpig.
"Våpenselger dør i terrorangrep." Men du kom istedenfor.
Hallo? Elena?
Elena? Hallo?
Elena!
Det er to ting du må vite nå.
Det første er at du vil få dra tilbake til Malibu.
Faren din vil hente deg.
Ikke bli med noen andre enn faren din. Forstått?
Det andre du må vite...
...er at jeg elsker deg.
Av og til krangler vi om ting, men...
Jeg tror du vet
at det er fordi jeg vil at livet ditt skal være lykkelig og bra.
Du skal ikke kaste bort tiden,
eller talentet ditt.
Ikke la den du er bli forvekslet med andres ideer om hvem du bør være.
Jeg vet at du nikker.
Jeg elsker deg mest. Du er min Kit-Cat.
Ok. Alt er klart. En bil vil kjøre deg.
Han heter Paul. Han venter deg. Ingen vil lete etter deg der.
Jeg har jobbet med konsulatet. Du sendes ut om noen dager.
Om noe skjer, ikke kom til meg. Det er for farlig.
Jeg kommer til deg.
-Kan jeg hjelpe deg? -Hei.
Jeg er Elise. Elise Meyer.
Elise Meyer fra Miami som ble anbefalt?
Kom hit, så du kan få satt i gang.
Hvem vil vel sitte med en gjeng med macho-krigere nede i byen
når man kan bo ved kanten av paradis?
Denne jobben er ikke komplisert.
Hver dag klokken 10:00,
som ren rutine,
henter du frukt fra selgeren på Heritage-markedet.
-Hva med nærmere? -Nei, Heritage, takk.
Guava fra boden nærmest inngangen.
Hent aviser fra den lille konen to gater lenger bort.
Kjøp alle avisene. Jeg må holde meg oppdatert.
Når gjestene kommer, må vi være forberedt.
La meg se...
Vi har ei kokke. Evelina. Kommer hver dag klokken 17:00.
Hun tar seg av middagen, så det slipper du. Bare...
...hold det ryddig.
Jeg kan tørke av stolene.
De sa du var skarp.
Kjenner du den?
Gary Geld, komponist, Peter Udell og Ossie Davis skrev boken. Nydelig.
Melba Moore-versjonen er min favoritt.
Melba Moore ble undervurdert.
Pas de kritikerne.
Alt det bør være gjort til klokken 14:00 hver dag.
Ingen snarveier. Pas de snarveier.
Etter det kan du gjøre hva du vil.
Er det ikke deilig.
Hva kunne vel vært bedre?
Ta fri.
Finn deg til rette.
Vær snill med generatoren.
Vi trenger lys, men ikke hver dag.
Jeg kjøper bensin en gang i uka, og vil fortsette med det.
-Elise, happy hour! -Jeg kommer!
Happy, happy hour.
Det var komplisert.
Jeg kunne fortalt mye. Jeg vil ikke nevne navn, men...
Om jeg fortalte deg navnene, ville du kjenne igjen alle.
Så var det Haiti, som jeg forgudet.
Jeg var for det meste singel der. Bare en glad laks.
Jeg drev det første, og så vidt jeg vet,
det eneste førsteklasses badehuset for homofile i Port-au-Prince.
Og igjen nevner jeg ingen navn,
men kundene var av de største aktørene på Wall Street,
de heiteste fra filmindustrien,
og agenter og sjefer. De aller største.
Av alle steder.
Jeg føler at det...
...kunne vært stedet.
Så ble jeg skremt bort da jeg oppdaget døde høner på porten.
Jeg er kanskje ikke verdens smarteste homse,
men når jeg ser døde høner, så vet jeg hva det betyr.
Jeg tar et hint.
Pas de poulet.
Pas de voodoo.
Pas de Port-au-Prince,
så jeg endte opp her.
Bob hjalp meg.
Vi gjorde gode forretninger. Alle rom var fylt hver helg.
En stund drev vi forretninger med europeerne.
Men etter kupp og bombeattentater på naboøyene,
var det bare ryggsekkturistene igjen.
Etter advarsler fra Utenriksdepartementet, var dette alt som var igjen.
Hvorfor ble du?
Hvorfor er du fremdeles her?
Jeg kan spørre deg om det samme.
Men jeg...
Jeg ble fordi jeg har en veldig,
veldig høy takhøyde for nytelse.
Be Evelina dekke til tre i kveld.
-En venn kommer. -Hvem er det?
En venn. Han jeg fortalte om.
Bob?
Nei.
Den andre vennen.
Vær snill å hente påfyll.
Det er ikke som
om stilling ledig-skiltet brenner hull i strømregningen.
Som jeg sier, så har jeg bekjente som kan hjelpe deg.
Folk vi har møtt her tidligere.
Jeg sier: "Ta et rom.
Fyll det med hva du vil."
Rompunsj?
Vær snill og sett den der.
Flytte inn, flytte ut, hva så?
Bare la meg få en del.
Gi meg litt av det colombianske drivstoffet av og til, så er det nok.
Vi har gjort det før...
...her før.
Jeg kan skape en framtid for deg.
Elise!
Faen heller. Evelina!
Tørk av stolene, Elise.
Om noe skjer, ikke kom til meg. Det er for farlig.
Jeg kommer til deg.
Vet hun noe?
Har du sagt noe?
Selvfølgelig ikke.
Ikke gjør det så vanskelig.
Du kan sende kveget gjennom gjerdet.
...drive kveget gjennom det jævla gjerdet.
Du gikk glipp av partneren min. Du vet, Epperson.
-Jeg kjenner ham ikke. -Jo, du husker ham.
Hei, Maxie,
legg litt mat på grillen.
Ellie.
Gnistene brenner deg ikke, for...
de er kalde.
Epperson. Som om han ikke eksisterer.
Men jeg fant en fyr som het Bob Weir.
Bob hjalp meg.
Når han viser seg,
så er det på slutten av noe, ikke begynnelsen.
Elise?
Er det deg?
Hun kommer senere.
Han er her.
-Bob Weir. -Faen. Kom inn.
Bortenfor havet,
som er fullt av salt og mengder av fisk...
Hva tror du er der ute?
Jeg tror ikke det er noe der. Ikke noe "der".
Flyet er der klokken åtte i morgen. En umerket bil vil kjøre deg. Den er vår.
Du vil være trygg. Jeg blir her til alt roer seg ned.
Sier spionen mens han går inn i ilden.
Geopolitikkens Easy Rider.
For kul for pressen.
Gi deg. Skikkelig journalist.
Bare spinn.
Du blir hentet ved Surfrider klokken seks.
Ta med notatene og filmen. Ellers går det til helvete.
Om de ikke alt har funnet det.
Jeg har gjemt dem.
Bra.
-Jeg skal være hjemme til skolen starter. -Hvor er hjemme?
Der du er, Cat.
Jeg ringer deg i morgen før jeg drar.
Når i morgen?
I tretiden din tid.
Jeg kommer.
Lover du?
Ok.
Jeg lover.
Jeg vil vente på deg.
Om du vil ringe, legg på og prøv igjen.
Hvis du trenger hjelp, legg på og ring sentralbordet.
Om du vil ringe, legg på og prøv igjen.
Hvis du trenger hjelp, legg på og ring sentralbordet.
Om du vil ringe, legg på og prøv igjen.
Det har skjedd ting i det siste.
Først ville jeg vite hvem.
Hvem velger penger over livet?
Stål og bly over blod og ånd?
Hvem er krigssvinet?
Hvem er profitøren?
Hvem har det kalde hjertet, den tomme sjelen?
Elena.
Og for det andre...
Og for det andre ville jeg vite hvorfor.
-I morgen. -Hva med i morgen?
I morgen drar vi.
Den mistenkte snudde seg,
trakk fram et våpen...
...og traff meg i skulderen.
Jeg skjøt tilbake...
...og drepte henne.
Jeg tror...
Jeg tror hun visste at hun var tatt.
Du vet...
Man tror alt er ordnet.
JOURNALIST I NARKOSAK
Så viser det seg at man ikke har ordnet noe.
Alt stemte.
Men hun kommer ikke tilbake.
Elise Meyer.
Elena Janklow. Elena McMahon.
Angivelig attentatperson.
Journalist.
Amerikaner.
Mor. Datter.
Sandinistsympatisør.
Dessverre
har våre forsøk på å innhente henne...
Denne veien.
...ikke vært vellykket.
Enkelte vil si hun ventet på betalingen.
Enkelte at hun ble tatt av tidevannet.
Jeg tror Elena McMahon ble tatt av tidevannet.
Hun fikk vannet over hodet.
CIA INVOLVERT I BYTTE AV VÅPEN MOT NARKO
AV E. MCMAHON OG A. GUERRERO
Jeg tror hun oppdaget hva hun hadde blitt lurt opp i
bare de siste sekundene fra hun avslørte Morrisons bløff...
...til han trakk av.
Hvorfor gjorde hun det?
Jeg har ikke et svar på en slik tragedie.
Det er bare et pokkers så dårlig utfall.
Det siste man kunne tenke seg.
Det har skjedd ting i det siste.
Men vi beveget oss raskt.
Vi hadde lite med oss.
Vi var yngre.
Jeg var yngre.
"Alle var vi en del av historiens kladd", pleide vi å si.
En fotnote i historien.
Men allikevel...
Fremdeles...
BASERT PÅ BOKEN THE LAST THING HE WANTED AV JOAN DIDION