NETFLIX PRESENTERAR
FÄLTANTECKNINGAR:
ANTAL DÖDA? ENLIGT RAPPORTER 800 - 1 000
BEVÄPNADE REGERINGSSTYRKOR: "VÅRA ORDER ÄR: INGA ÖVERLEVANDE"
HALSHUGGNINGAR, LÖNNMORD, BRÄNDA
BARA EN KVINNLIG ÖVERLEVANDE; ?? MANLIGA ÖVERLEVANDE
FRIHETSFRONTEN FÖRSÖKTE SKYDDA BYARNA LOS TORILES, JOCOTE AMARILLO, CERRO PANDO
SÅ MYCKET VAPEN - VARIFRÅN?
MEDLEM UR ATLACATL-BATALJONEN: "JAG VILL INTE DÖDA BARN"
DE DÖDADE KVINNORNA OCH BARNEN
BYBOR ANKLAGADE FÖR ATT SAMARBETA MED GERILLORNA (FMLN)
SPECIALFÖRBAND + GUERRERO/ CAMPESINOS OCH FMLN
HEMLIGT SPANINGSUPPDRAG DOKUMENTERA MASSAKER
FARLIGT REGERING MEDVETEN OM VÅR NÄRVARO
LÄMNA IN VIA TELEX DIARIO, +/- 2 DAGAR
1982, MORAZÁNDEPARTEMENTET, EL SALVADOR
Det har hänt tunga saker på sistone.
Först ville jag veta vem.
Vem valde pengar över liv...
...stål och bly över blod och själ?
Vem förbisåg...
...de levande?
Vem lät avstånd och basala olikheter avgöra
vems män som skulle få förblöda, och vems som skulle räddas?
Vem är krigsgrisen?
Vem är profitören?
Vem är det kalla hjärtat, den tomma själen?
För det andra... För det andra ville jag veta varför.
Ett tag trodde vi att tid var pengar.
Tar man sig tid så kommer pengarna.
Allt händer fort. Ta den stora sviten, konferenstelefonerna.
Rumsservice och parkeringsservice.
VIP-service. Ute vid nio, tillbaka till ett.
Ladda ner all data.
Länka upp med Prag, starta telefonkonferens.
Sälj Alliedsignal, köp Cyprus Minerals, använd ledningens taktikbok.
En konstant nyhetscykel.
Få nyheterna först, slumra bort allt överflödigt.
Någonstans i slummern släppte vi en last.
Någonstans i slummern förlorade vi infrastruktur...
...förlorade överflödiga system, förlorade specifik vikt.
Viktlöshet tycktes vara säkrare.
Viktlöshet tycktes låta oss vinna över både klockan och själva känslan.
Men...
...jag hade fel.
Jag inser nu att klockan tickade.
Jag inser nu att vi inte upplevde viktlöshet
utan vad som intressant nog beskrivs på sidan 1513
i 15:e upplagan av Merck Manual som en utdragen reaktiv depression.
En sorgereaktion...
...på ett uppbrott från bekanta miljöer.
Jag inser nu...
...att miljön vi lämnade...
MASSAKER I MOZOTE
...var känslan av rikedom.
Jag insåg det inte då.
Det borde ha väckt misstankar.
Det borde ha bearbetats.
Varningstecknen fanns där, varningstecken som vi borde ha uppfattat
bearbetat och ställt i samband med det allmänna läget.
Men vi gick fort fram.
Vi hade packat lätt.
Vi var yngre.
Jag var yngre.
Det kan jag inte svara på, men vi kan titta på det.
Men de åtgärder vi har tvingats vidta i området är uppenbarligen berättigade.
Handeln med Japan är komplicerad, men det enkla svaret är
att vi hoppas att Japan i och med skiftet från en distinkt liberal struktur
till en konservativ sådan ska förändras från sina nationalistiska tendenser
till ett system mer i linje med frihandel med Nordamerika.
Inte bara med oss, utan även med Kanada.
Vad har jag missat?
-Hittills, ingenting. -Varför är jag inte förvånad?
Våren är tydligen en bra tid att prata med Japan ansikte mot ansikte.
Körsbärsblommor, tempel på Mount Fuji.
Internationell diplomati...
...känslan är att vi rör oss i den riktningen.
Vi har tid med en fråga till.
Okej, Atlantic Post.
Ja, tack. Elena McMahon.
Ni sa avseende Stillahavsområdet: "Vi har förlorat så mycket mark."
Vad säger ni om att CIA lägger ut undervattensminor i nicaraguanska hamnar?
Har ni kontroll över operationerna i Nicaragua?
Ingen kommentar.
Kan ni inte kommentera att vi minerar hamnar?
Varför protesterar ni inte när stora farleder blockeras
när ni säger er vilja förbättra handeln?
Det får du fråga contras om.
Sir, till och med presidenten har sagt på tv, och jag citerar:
"Jag tillhör också contras."
Hör här...
Det verkar som om deras syfte kan vara att på något vis påverka handeln i landet.
På uppdrag av Washington?
Igen, det kan inte jag svara på.
Mina damer och herrar, vi måste beakta tiden.
Herr utrikesminister, tack för att ni kom hit.
Tack för att ni tog er tid under lunchen.
-Vi på pressklubben tackar för era frågor. -En pressad Shultzy.
Räddad av klockan.
Hedersgästen är FN:s generalsekreterare Javier Pérez de Cuéllar.
Tack för att ni kom hit.
Inte ens med tång, Treat. Fan heller.
-Men vi behöver ett narrativ. -En story?
Vi vet båda två vad som händer där.
Det är ännu en manipulering som jag ska brottas med å deras vägnar.
Nicaragua är en cancersvulst i vår egen landmassa
och den måste skäras bort.
Tiden rann ifrån oss.
Så länge folk litar på att vi verkar för stabilisering i regionen...
...är det bara bra. Vi behöver bara fortsätta så.
Det här exploderar snart i någons ansikte, och det ska inte bli mitt.
Det där får ni lösa.
Tro inte att er röst inte behövs. Gå och rösta.
Och ta andra med er...
-Hej, gumman. -Hej.
Hur var begravningen?
Det var inte precis någon begravning.
Jag åkte bara hem till morfar Ward, och han visade en urna med mormors aska i.
Var du ledsen?
Ja, något åt det hållet.
Varför inte ledsen? Varför bara något åt det hållet?
Jag tänkte mycket på dig.
Det gjorde mig tacksam.
Gjorde det?
Hur då?
För att du är så lik din mormor.
Ditt leende, dina ögon.
Det fick mig på bättre humör.
-Jag önskar att jag hade kunnat följa med. -Gör du?
Ja.
Vad gör du just nu?
Jag vill ha lechón från Versailles.
Gumman, jag också.
Men vet du vad?
Du ska få lechón från Havanna så fort de har en ledig tjänst åt mig.
Okej. McMahon?
-Jag lämnar in inom en timme. -Kom hit. In med dig.
Stäng dörren. Sätt dig ner.
Hur gick det med din mamma? Är allt okej?
Ja, det är ingen fara. Vad står på?
Byrån i Centralamerika kommer inte att öppna igen.
Säger vem då?
Snälla, börja inte...
Jag har försökt övertyga alla sen vi lämnade San Salvador för två år sen.
Vi har identifierat patroner, flygfält och krigsmateriel. Enligt min källa...
-Den okända. -...som ska träda fram!
-Han är legitim. -Kom igen.
Jag konfronterade Shultz om minorna. Han sket på sig.
Om jag gör sånt härifrån, tänk vad jag kan göra där.
-Jag flyttar dig till kampanjen. -Nej! Du har ju ett rum fullt. Joanne?
-Hon har stukat foten. -Chris då?
-Han gör Joannes jobb. -Anlita en frilans.
Du kan inte göra så här.
Jag måste frysa hela byrån, inte bara dig.
Frysa byrån?
Vår rapportering om Centralamerika har pekats ut som för medkännande.
Säger vem då?
Grant var här. De får påtryckningar från Capitol Hill.
De håller ju på att bli avslöjade. Det är själva grejen.
Kanske det, men de kan sabba slutresultatet.
Du vet att Grant umgås med affärsmän
politiker och lobbyister. Han slutar inte för din skull.
Ibland handlar det bara om affärer.
Nej, det handlar om folks liv. Vi kan inte bara blunda.
Det har ringt oavbrutet.
-Har du pratat med Stewart? -Jag har fått nog. Du sa upp dig, va?
-Säg att du sa upp dig. -Jag ska på semester.
Herregud, Alma. Han har frusit byrån, för helvete.
Vet du hur många månader jag har samlat på mig?
Det är skrämmande.
Kom igen. Tror du att jag tänker sluta? Allt kommer att fortsätta.
Vi behöver bara inte lämna in några nyheter på ett tag.
Fundera lite. På kampanjen hamnar du mycket närmare mittpunkten.
På och av flyget, in och ut ur vissa rum.
McMahon.
Hallå.
Ursäkta att jag stör, men jag har försökt nå din mamma
och skitstöveln hon bor med vägrar att ge henne luren.
För att han inte kan.
Jag är på genomresa. Vi kanske kan ses om en stund?
Jag är på jobbet.
Ja, det var dit jag ringde.
Pappa, jag är upptagen.
Jag kan vänta till halv sex. Kom till Madison.
Nej, pappa. Jag...
-Policyn är en katastrof. -Inte policyn.
Fortsätt snacka skit.
-Har ni problem? -Pappa...
Vi har inga problem.
Pappa...
Fikusar.
Där har du fel.
Jag märker...
...att du köper hela paketet här.
Du är bra på att anpassa dig, precis som din mor.
Kom igen, Ellie. Vi kan väl fira tillsammans?
-Är det här ditt firar-humör? -Kom igen. Jag har en stor affär på gång.
Går det här i lås så kan du få ärva något.
Ursäkta?
Vad vill du ha?
En vodka tonic, tack.
Säg "Absolut."
Säger man vodka här så häller de upp en "Schmerkoff" och tar extra betalt.
En Early Times och vatten, och ge oss lite mandlar.
Lämna flingorna åt fikusarna.
Så, du gör det här varje dag?
Samma lögnaktiga politiker som sitter och fjäskar
för varandra, och du får sitta där och göra anteckningar.
Jag vet inte hur du orkar, Ellie.
Det måste du ha saknat när du lämnade oss.
-Nu är du orättvis. -Nej. Låt mig förklara. Hur orkar jag?
Först gick jag ut high school efter att du lämnade mamma för 20 år sen.
Sen gick jag kvar på UNLV så länge jag hade råd
då min far vägrade säga vad jag skulle skriva
att han jobbade med på min stödansökan.
Vad var det du sa när jag hittade dig?
Import och export?
Nej. Leveransflöde.
Vad mer? Jo, och jag har skaffat barn.
Och jag känner henne fortfarande. Det är ju en bedrift.
Bröstcancer. Det tog jag mig igenom.
Så, något annat?
Jo. Karriär, skilsmässa, långväga flytt.
På det hela taget har jag klarat mig ganska bra.
Så de där jävla Phi Pho Epsilon-killarna vid bord 22 är ovidkommande för mig.
Jag har annat för mig. Tack, Dick.
Det var på tiden, gumman.
Skål för dina framgångar.
Min Ellie.
Och skål för stora affärer.
Du missade just min partner. Du känner honom. Epperson.
Nej.
Det gör du visst.
Maxie. Hur som helst...
-Jag har tredubblat försäljningen. -Vågar jag fråga vad du säljer?
Samma som alltid.
Du har inte förändrats.
Hur som helst. Hur är det med Cathy?
Det är bra med henne, pappa.
Är stackaren fortfarande inlåst uppe i norr?
Det är en internatskola med häststall och en grekisk amfiteater. Överdriv inte.
Det är det bästa alternativet med mitt schema.
Har du hört av din mor?
Jag har försökt nå henne
men hennes knarklangare till pojkvän låter mig inte prata med henne.
"Låt mig prata med Kitty." "Nej", säger han.
Så jag säger: "Ge henne luren, idiot." Vet du vad lodisen gör?
-Han lägger på. Otroligt... -Pappa...
Minns du inte att jag sa att jag skulle till Kalifornien?
Nej, vad då? För att besöka din bortskämde man?
Före detta man, och nej.
Minns du inte att jag skulle på en begravning?
-Vi har pratat om det här. -Har någon dött?
Vem har dött?
När jag såg henne första gången... Jag glömmer det aldrig.
Hon var som en ljusstråle.
På Floridita i Havanna, 1952. Vi hade så jäkla kul.
Min Catherine. Söta Kitty.
Kit-Cat.
Mamma pratade alltid om hur ni åt vitlöksräkor varje dag.
Ja, just det.
Före revolutionen, när Havanna var en riktig stad.
Fan.
Kitty är död.
Det börjar se lovande ut igen.
En massa saker som händer.
Kom igen, Ellie.
Le.
Kom igen.
En runda till.
Det är bra.
Så du är inkvoterad?
Nej, jag var bäst i klassen.
Du kan sitta här.
-Det är min grej. -Pete, på med musiken.
Ja!
Lite... De är från i går.
-Jensen, din gris. -Ja, det var jag.
Ja!
VÄLJ REAGAN IGEN
Fyra år till!
REAGAN-LAND
Det var det jag ville prata om.
Vi älskar dig, Ronnie!
Abe Lincoln sa att vi måste avromantisera det förflutna för att rädda vårt land.
För fyra år sen gjorde vi det.
Vi vände på historien. Tack ska ni ha, allihop.
Vad beträffar framtiden har ni inte sett någonting än.
Tack ska ni ha.
Har alla ett glas?
Grattis på födelsedagen, Helena.
Ni ska veta att den här fantastiska damen
utmärker sig genom att länge ha tjänat samhället och sitt land.
Så det är inte förvånande att hon firar sin födelsedag här
med en kampanjmiddag för Team Reagan!
Så Helena, skål för många års osjälvisk tjänstgöring...
...och för fyra år till av Reagan-land!
George? Här är den unga damen som jag ville presentera för dig.
Hennes namn liknar mitt.
-Elena. -Helena.
Helena.
-Hon jobbar för... -Ja, jag vet.
-Så ni har träffats. Bra. -Det här är lite fel tidpunkt, raring.
Hon skriver om min favoritvälgörenhet och om allt arbete de gör.
En artikel som ingår i kampanjbevakningen.
Kära du...
Hon vill bara prata lite med dig om din bakgrund.
Jag sa att du gärna gör det.
Så, ät upp tårtan.
Tack.
På tal om välgörenhet, en fråga om biståndet...
Ingen kommentar. Tack. Adjö.
-Några... Biståndet... Bara... -Ingen kommentar. Tack. Adjö.
Ursäkta? Utrikesministern kan inte svara på frågor för tillfället.
Du får boka ett formellt möte om du vill prata med honom.
Gratulera er fru.
Det är anmärkningsvärt.
Hon tog sig in på El Mozote
med hjälp av halva Farabundo Martí.
Sen dess har hon jobbat konstant.
Allt som händer här har hon fått publicerat.
Massakrer, lönnmord, riggade val. Alltihop, uppifrån och ner.
Orädd och överambitiös, för att uttrycka sig milt.
Hon ligger alltid steget före.
Bara det faktum att hon är där och rapporterar
bevisar att där finns oroligheter som rättfärdigar vår närvaro.
Treat, om du tror att McMahon oavsiktligen bidrar
till att motivera vår närvaro, så absolut...
Herr utrikesminister, jag måste opponera mig.
Senatorn beklagar att han inte kunde närvara själv.
Men han, och jag, som biståndschef, kan försäkra er att ni är i goda händer.
Med det sagt...
...är det nog bäst om vi håller alla utomstående parter utanför.
Vi vill ju inte äventyra våra beslut genom att behöva tala med pressen.
Du förstår nog varför vi har valt henne. Hon är en megafon.
Herr utrikesminister, om vi kan gå tillbaka...
Hör här. Hälsa senatorn att vi jobbar väldigt hårt
för att våra allierade i Antigua
och hela Antillerna inte ska behöva oroa sig.
Karibiska initiativet är väldigt viktigt och kommer att hanteras med erfarenhet.
Då så. Det var allt.
Hälsa senatorn.
Herr utrikesminister...
FÖR PERSONLIGT? SLUTA SNOKA
Hör du, du ska med till baren, va?
Mike betalar.
Kom igen.
REAGAN-BUSH LEDARSKAP SOM TEXASBOR KAN LITA PÅ
Gus, tack för att du kom med så kort varsel.
-Vacker dag för flaggviftning. -Ja, verkligen.
Precis som alla dagar.
Vem älskar inte Hank Williams?
Junior.
-Förlåt? -Hank Williams Junior.
En helt annan sak.
Jämför du en sten med ett berg?
-När du uttrycker det så... -Nej, frun. Aldrig.
Alla tjurar kan inte vara långhornade.
Vad har du åt mig?
Eftersom du var så hjälpsam med att identifiera patronerna...
Från 1982...
...i El Salvador.
De kom från Lake City i Missouri.
-LC80:er, NATO-standard. Eller hur? -Precis.
-Vad har du åt mig? -De här.
Krigsmateriel från arméns överskott.
45-millimetersammunition.
Det här är spårljusammunition, troligtvis för M16-karbiner.
Vem är gubben?
-Jag vet inte. -Kom bilderna från nationalgardet?
Jag fick dem anonymt. Varför nationalgardet?
För att Texas, Alabama, Louisiana och 20:e har deklarerat överskott.
Lårarna är deras. Materiel, ammunition, allt subventionerat.
Fast inget stannar där.
Vapenförråden säljer tillbaka hälften.
En kollega sa att hans skickades till Miami, Fort Lauderdale.
Det där lägret jag nämnde.
Vart skickas det sen då?
Till de platser som du har bevakat.
Honduras, Costa Rica.
Så nära Nicaragua de kan komma.
-Contrasanhängare härifrån? -Contras eller sandinister...
Jag ser ingen jäkla skillnad. Och det kvittar.
-Vem styr det här? -"Styr"?
Styr en apa när den kör en bil?
Så fan heller. Vill du se apan köra så får du spänna fast dig.
Följ bananerna.
Varför publicerar ni alltid opinionsundersökningarna sist?
New York Times, Chicago Tribune, Philadelphia Inquirer...
Fan. Minsta lilla high school i Conneticut har rapporterat
om opinionsmätningarna i Kalifornien före oss.
Denver Post går ut hårt med Zsa Za Gábors välgörenhetsmiddag.
Du är tre kilometer därifrån.
Zsa Zsa Gábors välgörenhetsmiddag i Bel Air är inga nyheter.
Det är däremot överskottsvapen till contras.
Det låter väl lovande under ett kampanjår?
Statssponsrat våld för att döda nicaraguanska tjänstemän?
Det är väldigt amerikanskt. Det har stort nyhetsvärde.
Jag vill ha opinionsmätningarna. Diagram i alla former, och siffror.
Jag ska inte behöva läsa om valundersökningen i Michigan Gazette.
Vem bryr sig om den undersökningen?
-Jag vill ha siffrorna. -Herregud, du menar allvar.
Mätningarna visar inte att vår president har fyra år av bedrägeri bakom sig.
De visar inte heller att jag fattades på passagerarlistan
och knappt kom med flyget.
Du får inte betalt för åsikter. Det är jag som är redaktör.
Rapportera siffrorna och släpp tropikstoryn. Förstått?
Se till att jag är med på passagerarlistan så får du dina jävla opinionsmätningar.
McMahon.
När hände det?
Är hans tillstånd stabilt?
Nej.
Det går inte. Jag skickar någon.
Säg att du inte bara stack från en presidentkampanj.
Vad skulle jag ha gjort?
Han har inga andra barn. Han gifte aldrig om sig. Han har bara mig.
Det hände så plötsligt. Jag visste inte ens att jag skulle hit, så...
Gör vad du måste. Säg till Stewart...
Det kvittar. Säg vad som helst.
Jag vet inte hur länge jag är i Miami.
Jag löser det. Ta lite ledigt.
Samla tankarna.
Jag kan göra jobbet i sömnen till november, det vet du.
Just nu är det bara...
Jag kan inte... Jag är otillgänglig på obestämd tid.
Du låter inte kry.
Jag kommer dit.
Nej. Om han inte var medvetslös hade jag inte ringt dig.
Jag har inte ätit på 28 timmar.
Jag bara...
Våldsam patient.
För helvete!
-Hjälp mig härifrån! -Sir...
-Jäkla Epperson. Var är mina skor? -Pappa!
-Hjälp mig. Jag måste härifrån! -Lugn, pappa.
Jag måste härifrån, Kitty.
-Pappa... -Jäkla Epperson.
-Ingen har varit här. -Den jäveln sa tre för 69:orna.
Men nu säger han att marknaden sjunkit till två.
-Han sabbar hela affären. -Pappa.
Jag behövde det här. Kitty...
Kitty.
Pappa, det är...
Det är Elena.
-Ellie. -Ja. Det är Ellie.
Någon väntar på mig.
Jag ska träffa någon.
Lyssna på mig.
Du tänker inte klart.
Du ska inte göra någonting.
Du kommer att göra ett misstag och skada dig.
Du får göra det.
-Göra vad då? -Jag har ju berättat om hela affären.
Sök upp Kitty Rex.
Du menar din båt?
För helvete, Ellie.
För helvete.
Vad händer nu?
Jag tar hand om det.
Han är inte här.
Är du dottern?
Den jäveln sa tre för 69:orna.
Men nu säger han att marknaden har sjunkit till två.
50K SPÅRLJUSPATRONER
Jag har en stor affär på gång.
-Får jag fråga vad du säljer? -Samma som alltid.
Ingen brådska, mr McMahon.
Kan du ge mig namnet på USA:s nuvarande president?
Jag fattar. Jag ska säga Herbert Hoover
och så sätter han mig på ett hem. Jag fattar. Okej.
Lyckohjulet.
Herbert Hoover.
Franklin Delano Roosevelt, Harry S Truman
Dwight David Eisenhower, John Fitzgerald Kennedy
Lyndon Baines Johnson, Richard Milhous Nixon
Gerald, vad han nu hette, som alltid snubblade
Jimmy-någonting, den kristne, och den nuvarande
han som den gamla stollen inte ska minnas. Den andra gamla stollen, Reagan.
Utmärkt, mr McMahon. Du förtjänar förstapriset.
Förstapriset är att du går härifrån.
Jag hämtar pappren.
Pappa, vad tusan?
Jag ordnade den här affären på kredit.
För fem, tio år sen hade jag aldrig tagit den här risken.
Sånt här ska skötas snyggt.
Betala kontant. Men nu krävde jag in gentjänster.
Jag har lämnat pappersspår efter mig hela vägen till Chicago.
En miljon i resecheckar från Citibank, helt giltiga.
Det låter skumt, men det är sant. Jag vet vad jag säger. Jag är här.
Kolla upp ett namn åt mig. Max Epperson.
-E-P-P-E... -Ja. Bor i Tampa.
-Sök i hela Florida. -Är han amerikan?
Han kanske inte existerar.
Det är värt en miljon.
Fast jag måste betala tillbaka hälften till busarna som lånade mig pengarna...
Det gör det mer komplicerat, men du förstår min situation.
Gör det eller låt bli. Jag är redan skyldig 500 lakan.
Herregud.
Jag kan skicka några foton...
Elena?
Allt är ordnat.
Elena, hallå?
Farsan har ställt till det.
Snälla, åk dit bara. Prata med min kontakt.
Jag ska träffa en vän till honom i morgon.
-Vet du vad han heter? -Nej, men om jag inte ringer innan ett...
Hör jag inget före ett tar jag din identitet...
...och skriver skiten ur din artikel och tackar dig i Pulitzer-talet.
-Jag älskar dig. -Jag vet.
Upp med hakan. Det kan inte vara värre än El Salvador.
Det finns inte ett ställe här som inte har växel på 1 000 dollar.
Du verkar vänta på någon.
På dig, tror jag.
Hur är det med Dick? Det måste vara illa om han försummar det här.
Han mår bättre. Jag ska hälsa.
Nej, gör inte det.
Innan jag glömmer...
...om det är något du behöver, ring mig först.
Okej?
Mitt visitkort. Det är en personsökare.
Vad skulle jag kunna behöva?
Det finns mycket, men låt oss göra det här på rätt sätt.
-Hur ser det sättet ut? -Du tar en taxi till flygplatsen.
Okej? Kör inte själv. Ta en taxi.
Var på Pan Am Clipper Club prick kl. 12.00. Förstår du?
Kom varken för tidigt eller för sent. Var där i tid.
Sen går du till receptionen.
Fråga efter Michelle. Blondinen, inte latinobruden.
Delia är den andra, men hon vet ingenting. Sen säger du...
Jag söker Gary Barnett.
Ja, välkommen. Gary vill att du gör dig hemmastadd.
Får jag se medlemskortet?
-Jag såg det just. -Skriv in dig här...
Tillåt mig, frun. Den här vägen.
-Så vem är Gary Barnett? -Han kommer att känna igen dig.
Men försök att smälta in. Dra inte uppmärksamheten till dig.
Något annat?
Okej, så du säger att vi har det.
Okej, då så.
Jag har rest från San Salvador för att avsluta affären.
Ja, vi börjar tappa trovärdighet hos klienten.
Nittiotvå miljoner dollar är inga småslantar, mr Lee.
Så... Nej.
Mr Lee?
Passagerare ombeds att vänligen fortsätta till gång nummer fyra
och gå vidare genom tull och passkontroll.
British European Airways flight 422 till Amsterdam.
Ursäkta mig, fröken? Ni får inte vara här.
Michelle sa...
Den här klubben är endast för medlemmar. Jag måste be dig att gå.
Den här vägen.
Du lät dig bli upptäckt.
-Av vem då? -Av någon som inte borde ha sett dig.
-Ellie, vem är det? -Jag tror att du driver med mig.
"Åk dit, tala med den och den."
-Det var bara trams och jag är inte road. -Ellie?
Kan du be barnvakten att hälla upp en till bourbon?
Och?
Du säljer lite överblivet krigsmateriel
till amatörrevolutionärer, förmodligen till överpriser. Vem fan bryr sig?
Den storyn har skrivits många gånger. Miami Herald, vilken sida som helst...
Den riktiga rubriken är att du inte är så jävla viktig längre.
Du är obetydlig, en fotnot i historien. Njut av krigsspelet.
-Jag tänker återgå till mitt liv. -Ellie?
-Ellie. -Jag måste vila lite nu.
Lever man en perverterad livsstil ska man inte bli belönad.
Man får göra som man vill utan att någon invaderar ens sovrum.
Men man ska inte förvänta sig att bli belönad.
Så vi försöker inte ta bort någons medborgerliga rättigheter.
Vad har Nicaragua gjort som har gjort dig så arg?
-Gud! Vad fan gör du? -Du är... Pappa!
Var du ute? Var är sköterskan?
-Du ska inte köra. -Ska jag ta ut tänderna...
...och lägga in mig? Ska du ha en drink?
Jag skickade hem henne. Hon är ingen riktig sköterska.
Herrejösses.
Du skrämde skiten ur mig.
Vad fan är det här?
Om du var intresserad av vad jag håller på med, som jag sa...
Om det går som planerat...
...kommer jag kunna dra mig undan, ta Kitty Rex ned förbi Largo
och bara stanna där och fiska...
...kajka runt i vikarna, ligga med nyblivna änkor...
-Pappa. -Det var inte min ursprungliga dröm...
Det är bättre än att sitta här och bli gammal.
Så, jag har lappat ihop saker och ting med Sedlow.
Du behöver bara flyga dit i morgon och hämta pengarna åt mig, snälla.
Snälla, Ellie.
Ellie.
Tack, Jesus.
När hörde du senast av din mor? Söta Kitty. Min Kit-Cat.
Hon borde ringa mig oftare.
-Det var inte det vi sa. -Vad sa vi då?
Jag gjorde som du sa. Det är som om det var en charad.
Kan du klandra mig? Va? Jag känner inte dig.
Ska jag lita på dig helt plötsligt bara för att din farsa skickade dig?
-Det är inte så det funkar. -Om inte jag gillar det då?
Om du inte gillar det? Du gillar det inte.
Låt mig förklara en sak. Det här är ingen restaurangrecension. "Du gillar det inte."
-Ser du lårarna? De är ditt ansvar nu. -Finns någon inventarielista?
Allt är här. De vet vad de köper, okej?
Om någon säger att något saknas, vilket det inte gör...
...så be dem att dra åt helvete.
Okej?
Se bara till
att du inte släpper blicken från något av det här
förrän de betalar.
Dick sa en miljon i resecheckar.
Vem lämnar över dem? Vad är din roll?
Någon kommer att vara där.
Det är allt du behöver veta.
Var bara vid gate J ensam vid midnatt...
...redo att kliva ombord på flyget och fullborda affären.
Punkt slut.
Du spottar när du pratar.
Du älskar det.
Varför har du en väska? Du ska inte stanna.
Du levererar varorna, får betalt och hoppar på flyget.
-Jag trodde att Skål var... -Få ut barnvakten.
Ursäktar du oss?
Hon är inte sköterska. Hon som kommer på morgonen är sköterska.
Hon är en barnvakt. Hon stjäl mina skor.
-Okej, pappa... -Låt ingen lura dig att stanna.
Förstår du?
Om någon konstrar, säg bara åt dem.
Säg vad då?
Säg åt dem...
För helvete...
Säg att de kommer få med Epperson att göra, och sen ringer du.
-Okej. -Ring mig.
Jag ska.
Du måste vara bonusresenären.
Där har du första klass. Varsågod.
Det luktar julafton.
Då måste du vara fru Tomte. Få se vem som har varit stygg. Öppna.
-Va? -Öppna en. Låt oss se vad som finns inuti.
Öppna själv.
Det är inte så det funkar.
Jag har inget speciellt för mig, så det är upp till dig.
Öppna.
Colts klassiska Armalitegevär número 15 i militärutförande.
Var hittar du de här?
Tredelad flamdämpare, högtålig fiberkolv, magasinsknapp på höger sida.
Det funkar.
MINOR
En Valmara 69.
Fru Tomte, det är alldeles för mycket.
Kan vi skynda på?
För mycket jul!
Tjugo meters verkansradie!
Är vi nöjda?
-Ja. -Låt oss göra upp.
-Vi har redan gjort upp, tack. -Nej. Vad hette du?
Jag har inte bett om ditt namn. Du behöver inte veta mitt.
-Du, någon skulle betala mig här. -Lycka till.
Har de pengarna?
Flyga hit och tillbaka, det är mitt uppdrag.
Har ni pengarna?
-Stämmer det? -Fan.
Du blev visst lurad.
-Du också. Vi åker inte än. -Jag flyger bara hit och tillbaka.
Jag tar inte hand om last eller passagerare. Två minuter.
Du skulle betala mig.
Vem har glömt att berätta det för mig?
Om inte jag får pengarna kommer de att undra varför.
-Vem då? -Det vet du nog.
Ge mig ett namn.
Epperson. Max Epperson.
Vad gör vi här?
Du gör ingenting.
Och vad jag gör angår inte dig.
Säg att du väntar på Jones om någon frågar.
Får jag ta en bild på er?
Perfekt.
Okej. Tack.
Du har bara ett jobb.
Du driver boskapen genom stängslet.
Eftersom det var du som gjorde det så får du laga det.
Hallå där...
Vad gör du?
Vad heter du?
Skaffar du vänner?
Passa!
Jones, tänker du presentera din dam?
Den enda damen jag ser är du.
-Har du jobbat med Epperson förut? -Visst.
Och det går bra?
Ja.
Det är inte vad jag har hört.
Lyssna...
...jag fördriver bara tiden.
Vem skickade dig?
Ingen. Vem skickade dig?
-Vi kanske ska ta en rast. -Vi kan fortsätta.
-Det kan vara skönt att stanna till. -Kör vidare, är du snäll.
En rast skulle göra oss gott.
-Epperson väntar mig i San José. -Tror du att någon bryr sig om dig här?
Du sa säkert inte till någon vart du skulle.
Topphemligt?
Låt oss tala klarspråk.
För det första så missade du ditt flyg.
För det andra...
...finns det inget för dig här.
Inget på flygfältet, och inget i San José. Låt oss vara ärliga.
För det tredje...
Vad i helvete?
Håll dig jävligt lugn och kliv ur bilen.
Kan du använda den där i din jävla klänning?
Hasa över.
Okej.
Kliv ur bilen.
Kom igen.
Kliv ut ur bilen.
Sparka igen dörren.
Och backa.
Du kommer inte långt.
Du ska få se.
Alma, det är jag.
Berätta om Epperson.
-Klockan är fem på morgonen. -Har du något om honom i Managua?
Fan. Jag var inte beredd på det här.
Kan han kopplas till Costa Rica? Är han amerikan?
Nej... Jag har inte hittat någonting
om någon som heter Max Epperson. Det är som om han inte finns.
-Tror du att din pappa hörde fel? -Nej, Jones kände igen namnet.
Vem är Jones? Var är du någonstans?
Planet landade någonstans i Nicaragua. Jag körde i sju timmar...
-Körde? Vänta, var är "här"? -San José. Jag är i Costa Rica.
Leveransen...
Den var enorm.
Landminor, granater.
Fast de skickar inte tillbaka pengar, utan kokain.
Och det finansierar något annat.
Och Jones...
Han tillhör nog sandinisterna.
Han jobbar för båda sidor. Det hänger inte ihop.
Jag vet.
Det var förhastat att stanna, men nu vill jag kolla upp det.
Dick visste ingenting.
Om jag hade åkt tillbaka hade allt gått i stöpet.
Du ska få vad jag har.
En frilansare i Miami hittade något när de kollade upp Epperson.
En man vid namn Bob Weir.
Dick har aldrig nämnt honom.
Tydligen har Bob Weir en förmåga att dyka upp i intressanta situationer.
Han var till exempel i Guatemala när Árbenz störtades.
Han var i Managua när Somoza störtades, och minns du San Salvador?
Räden mot presskontoret?
Chefredaktören och fem andra skribenter blev mördade.
Och gissa vem den siste att gå genom dörren var?
Så Weir är CIA?
Han kan vara CIA, eller en fri agent eller bara en pålitlig källa.
Ingen vet.
Ingen har lyckats klura ut honom.
Han har ett sånt där ansikte som man inte ser.
Det enda vi vet om honom är att när han dyker upp...
...är det slutet på något, inte början.
Gissa vems namn som just dök upp i Costa Rica?
Inte illa för att vara oförberett.
Jag ska vara försiktig. Kan du ringa Dick åt mig?
-Säg att jag kommer hem i morgon. -Okej.
Tack.
Och ditt pass, tack. Jag måste göra en kopia.
-Det går bra. -Tack.
Här är nycklarna. Då var det klart.
-Städservice. -No, gracias.
Du driver boskapen genom stängslet.
Säg att du väntar på Jones.
Du missade just min partner. Epperson.
Jag har inte hittat något om Max Epperson. Tror du att din pappa hörde fel?
Hallå?
Är du där?
Hallå?
Du vill inte prata.
Hur hittade du mig?
Du var inte på flyget, så var kunde du vara?
En vit kvinna mitt i San José, mitt i natten. Bara två hotell i stan.
Det behövs inget geni för att lista ut det.
Slappna av. Du är värre än din pappa.
Låt mig bara fråga dig en sak.
Berätta en sak för mig.
Vem tog emot leveransen i Florida? För det var inga resecheckar.
Jag vet att du inte är ensam.
Lugna ner dig, McMahon. Okej? Kliv tillbaka några steg.
Pengarna är på väg, okej?
Det är inte som att köpa en glasstrut.
-Det här kräver pappersarbete. -De gör inget pappersarbete.
Men vet du vem som gör det?
Oinbjudna gäster i DEA-jackor och ATF-kepsar.
Vad har de för adress nu igen? Verkstaden utan skiftnycklar.
1665 Southwest 17th Street? Har ni öppet sent?
-Det är inte jag som bestämmer här. -Jag vill ha det man är skyldig min far.
Flyg mig härifrån i morgon.
Stanna på rummet. Någon kontaktar dig.
Man måste titta på alternativen.
Man kan skapa en miljö för demokrati och smutsa ner sig lite
eller så avstår man och låter andra bestämma.
Och "andra" i det här fallet... är sandinisterna?
-"De andra" är socialismen. -Jaha.
"Kommunism med något annat namn..."
Så...
Så vitt du vet...
...kan det stämma att det finns vissa flyg, vissa...
...orapporterade biståndsleveranser som tyst lämnar någon sydlig stad
med oinspekterad last...
...vars destination är San José?
Flyg som givetvis inte landar i San José, och som flyger under radarn
i syfte att leverera vapen till de så kallade contras-styrkorna.
Nej. Det kan inte stämma.
Eller så kan det stämma om de leveranserna sker
utan våra underrättelsetjänsters vetskap.
Så hur är det?
Förekommer de eller inte?
Vi håller inte koll på sådana aktiviteter.
Skulle någon inom administrationen kunna tänkas vara intresserad?
Självklart är vi intresserade.
Tack för att du kunde tala med mig med så kort varsel. Det uppskattar jag.
Nej, jag tar hand om det här.
Hurra för kvinnorörelsen.
Får jag citera dig som en källa nära Vita huset?
Nej. Tack.
BOARDINGKORT TILL: ST. JOHN, ANTIGUA
Var allt bra?
Taxi, frun?
Ja.
Tack.
Tack. Varsågod.
Passet, tack.
Stanna på rummet. Någon kommer att kontakta dig.
Tackar.
Du kommer inte långt.
Nästa, tack.
Kliv fram.
Syftet med din vistelse?
Semester.
Hur länge?
För två dagar sen. Det behövdes inte, men jag skaffade ett pass
och ett intyg för turister som jag gav till kontrollanten.
Fröken?
Fröken? Vänta.
Fröken, ni glömde er väska.
Nej.
-Jo. -Nej.
Det är inte min väska.
-Här, ta den. -Nej! Den är inte min.
-Det är inte min! -Låt mig se.
Det finns en bagagetagg.
Jag heter Meyer.
Jag... Det finns en tagg...
-Det är din väska. -Nej.
-Dick McMahon. -Precis. Jag heter Elise Meyer.
Mr McMahon är inte kvar. Hans tillstånd har förvärrats.
-Vad menar du? -Han fördes till sjukhuset.
Vänta, vad då?
Var fanns nattsköterskan? Någon skulle vaka.
-Hans kvällsvård avbokades. -Av vem?
Hans dotter.
Nej, det har skett ett misstag. Lyssna. Vilket sjukhus fördes han till?
-Tillhör du familjen? -Jag är hans styvdotter.
-Det står inget här. -Säg vilket sjukhus han fördes till!
"Treat Austin Morrison, ambassadör, kandidatexamen från UC Berkeley.
Gick ut National War College. Utnämnd till fänrik i USA:s armé. Gift.
Treat Austin Morrison, enda son, och efter sin systers självmord,
det enda levande barnet till arbetarklassföräldrar.
Gifte sig med Diane Waring.
Änkling.
Ung änkling.
Mannen som senare skulle bli
Amerikas man på platsen bland världens hetaste platser."
Det beror på var man vill att historien ska börja.
Har du någon preferens?
Många får någon slags kick av att älta om saker som hände för 40...
...fyrtiofem år sen.
Små snyfthistorier om att vara missförstådd av sin mor
och bli nonchalerad i skolan. Jag har aldrig förstått mig på sånt.
Inte för att det är något fel med det. Det är inte självsvåldigt
eller självömkande. Jag har bara inte råd.
Så jag låter bli.
Det kvittar var det börjar.
Du har rätt.
Det viktiga...
...är vad som händer sen.
Vad ska det stå på nästa rad?
Ingen rad. Berquist vill ha den raderad.
Berquist hör hemma...
...inom den lagstiftande makten.
Det bästa han kan hoppas på är representanthuset.
Inte senaten, för ingen gillar honom.
Som bäst kommer han att bli en av 435.
Men du...
Du hör hemma inom den verkställande makten.
Det här ämbetet...
...eller något liknande, det är vad jag tror.
Stör inte Berquists agenda.
Om det inte gagnar dig.
Jag tror att Berkies sidoprojekt...
...kan gagna dig på ett överraskande sätt.
Låt honom smutsa ner sig.
Han siktar på en av 435.
Du siktar...
...på en av en.
Kom bara ihåg...
...att du, jag och Berquist... äter från samma tallrik.
Men du skulle ha mer nytta...
...av en sked.
Skrapa sidorna.
Inga rester.
Inget går till spillo.
Vilket hotell bor du på?
-Hotell? -Ja. Ramada, Royale Caribe, Intercon?
Ramada.
Vi har inget liv längre. Ska jag gilla det bara för att jag är din dotter?
-Cath... -Nej.
Vad hade du i Malibu som du inte har nu?
Jag hade stranden, jacuzzin och tennisbanan direkt utanför dörren.
Något annat?
De tre bilarna. Vi hade tre bilar.
Okej. Jacuzzi, tennisbana och tre bilar. Är det din bild av ett riktigt liv?
Nej.
Jag är ledsen, gumman. Det är inte vad jag...
Min pappa. Jag hade min pappa, tack så mycket.
VÄLKOMMEN HERR AMBASSADÖR
GLAD FJÄRDE JULI!
McMahon, Elena. Jag ringde tidigare.
Färsk kokosnöt!
Kokosnöt...
MCMAHON, RICHARD. 64 ÅR DOG UNDER LÄKARES VÅRD
Namnlapp?
Glad fjärde juli. Namnlapp? Glad fjärde juli.
I morgon är det för sent. Låt mig tala med någon nu.
Jag behöver passet nu, för att resa hem.
Alla kontor är tyvärr stängda för fjärde juli-picknicken.
Och den hålls väl här?
-Ja, frun. -Då så.
Nej, vi har inga tider i dag.
Jag behöver väl ingen tid för att prata med någon på picknicken?
Teoretiskt sett. Ni kommer inte in utan pass.
Kan du inte...
Okej.
-Vad får det lov att vara? -En Early Times och soda.
Jag skulle just gå.
Nu är det för sent. Är det där en sista måltid?
Tack.
Har du läst nyheterna i dag?
Jag fick höra något intressant om en kvinna som ingen verkar känna.
Ingen såg henne lämna USA, ett kort besök i San José
falskt pass, tog sig förbi passkontrollen i Antigua.
Fascinerande.
Är du villig att berätta om det för pressen?
Det har jag redan, för Guerrero på Atlantic Post.
Så du har kontakter.
-Min källa har varit onåbar... -Brukar du alltid ligga ett steg efter?
Du väntar på att någon hamnar i knipa
och lägger till lite dramatik i ekvationen så att det ska kännas angeläget?
Något du kan sätta dina välfilade tänder i medan någon vidarebefordrar dina samtal?
Kanske det.
Men om du fick välja någon att dela hemliga uppgifter med...
...skulle inte du välja dig? En reporter med en moralisk kompass
som kan lämna kampanjen och leverera krigsmateriel till Sydamerika?
-Det måste vara läsvärt. -Jaså?
Jag insåg inte att ni kvasi-spioner läste.
Det var inte smart att gå till ambassaden.
I en perfekt värld skulle vi göra perfekta val.
Men inte i den riktiga världen.
Det är inget nollsummespel.
Var inte det hela tesen i din presentation för rådet för utländska relationer?
Bevakade du det?
Jag bevakade många händelser innan min byrå blev fryst
så att jag fick följa den här cirkusen
och rapportera vit propaganda om elefantskit.
Låter rimligt.
Låt oss...
...prata om andra intressanta händelser.
Dick McMahon är min far.
Jag tog hans plats på ett spökplan från Fort Lauderdale den 29 juni
klockan 01.20 på natten.
En stor Lockheed med tillräckligt mycket
vapen, ammunition, minor och sprängdeg för att erövra Managua.
Jag begick ett synligt brott.
Ingen betalning.
Inget skydd, ingen plan.
Ett spel som ingen berättade om. Ett hemligt krig.
Nu har jag ett ogiltigt pass och ingen biljett hem.
Det vet jag redan.
Men varför är du fortfarande kvar?
Jag kom för pengarnas skull och stannade för storyn.
Bra försök.
Jag kom för min fars skull, stannade för storyn.
Närmare.
Okej.
Jag vet inte varför jag kom.
Men jag stannade...
Jag stannade för att jag höll på att tappa fokus.
Det håller på att hända igen.
Jag... Jag tappade...
...drivkraft med Catherine, min dotter.
Jag visste att om jag...
...inte gjorde det här...
...så skulle jag bara överge allt. Jag skulle bara...
...ge mig av.
Allt jag vill veta...
...är vad du gör här.
Vad du har för roll.
Vad...
...om inte att röra om i grytan?
Jag trodde att det var du.
Att du hade skickats att döda mig.
Jag var beredd.
Diane hade ett sådant ärr.
Och så försvann hon.
"Sälens vågstänkta blick..."
...någonting...
"Eldarnas galjoner..."
"Sälens vågstänkta blick mot paradiset..."
Diane älskade poesi.
Alkestis.
Tillbaka från tunneln och halvförälskad i döden.
I morgon.
I morgon vad då?
Åker vi härifrån.
GRATTIS PÅ FÖDELSEDAGEN AMERIKA
Kom igen, ge mig den. Det här är andra gången.
-Ge hit den. -Nej. Kom igen.
-Jo. -Nej.
-Du kan inte sälja här.
-Kan jag sälja den här? -Du kan inte sälja den här.
Chalatenango.
-Otroligt. -Det är andra gången.
-En vampyr går åtminstone att döda. -Hör ni?
-Dags att gå hem. -Ja.
-Ha en bra kväll. -Vi ses. Kommer du i morgon?
-Nej. -Ge tillbaka den.
Hör ni?
Elena!
Hotellgäster måste stanna på sina rum tills vidare.
Dina landsmän är inte dina landsmän. Åk hem.
Men du kan inte säga vem du är eller hur du vet det.
Visade inte attacken vilka de är?
Ur vägen! Låt oss passera!
Låt oss passera.
Hör ni, låt oss passera!
Låt oss passera!
Förstår du inte? Det var tvungna att locka fram din far.
En magisk miljondollars-belöning.
-Han är en halvgalen gubbe... -Min far är inte...
Han är en man med en väldokumenterad historia
av att inte bry sig om var hans varor hamnar.
Så han är en man som lätt hamnar på fel sida av det som skulle hända.
"Vapensmugglare förblöder i terroristattack på karibisk badort."
Och? Vem skulle sakna honom?
Eller bry sig?
Du?
Fallet avslutat.
Avslutat och klart.
Men du...
Du, Elena...
Du dök upp i stället.
Och fallet ska fortfarande avslutas.
Alla små rester och bitar som håller på att samlas till arkivet ska glömmas.
Och ditt namn står sist.
Passet...
Tricket med passet handlade om att hålla kvar dig.
Du kunde ha tagit ett flyg härifrån.
Passet hade varit ogiltigt för inresa till USA, och du hade blivit tagen.
Eller snarare räddad, vilket gav dig ännu ett skäl att åka.
Men icke.
Du är fortfarande kvar.
Ja, det enda jag har kvar är storyn.
Vet du vilka...
...de orapporterade krigsoffren i Vietnam var?
Reportrarna...
...som inte kunde gå vidare.
Jones?
Det är grönt.
Du kan stanna här. Där finns en telefon. En dag, kanske två.
Jag ska försöka ordna en båt.
Vi är ämnade att överleva våra berättelser.
Guerrero.
-Det är jag. -Elena?
Ring Catherines far. Ring Wynn. Så fort vi lägger på, ring honom.
Säg åt honom att hämta henne från skolan.
Säg åt honom att åka dit själv och inte skicka någon annan.
Be honom att behålla henne tills jag är där.
Absolut. Ellie...
Dick är död.
Jag vet.
De flyttade honom när du hade åkt. De lät mig inte träffa honom
och jag visste inte om det skulle avslöja dig om jag ringde.
Jag är ledsen. Men hör på...
Mina källor säger att det finns en fransk agent där nere
som undersöker samma sak som vi.
Okej? Jag har inget namn än
men de kan ordna ett specialvisum och få dig därifrån.
De börjar dra upp tempot.
Mordförsöket på Intercon...
-Jag var där. -Jag vet.
Vi håller på att kolla upp det, men du bör vara trygg nu.
-De håller på att skicka fler militärer. -Nej, de var där redan innan.
De visste om det.
Jag var menad att vara där.
-Två flugor, en smäll. Fallet avslutas. -Va?
Datumet i mitt falska pass är dagen då Dick dog.
Lugna ner dig. Lyssna. Stanna där du är tills vidare.
"Vapensmugglare förblöder i terroristattack."
Du dök upp i stället.
Hallå? Elena?
Elena? Hallå?
Elena!
Det är två saker du ska veta.
Det första du ska veta är att du får åka tillbaka till Malibu.
Din pappa kommer och hämtar dig.
Följ inte med någon annan än pappa. Förstår du?
Det andra du ska veta...
...är att jag älskar dig.
Ibland...
...bråkar vi, och...
Om saker, men jag...
Jag tror att du vet...
...att jag grälar för att jag vill att du ska ha ett bra liv.
Och inte slösa bort din tid.
Eller ödsla bort din talang.
Och inte låta den du är förväxlas med någon annans åsikt om vem du ska vara.
Jag vet att du nickar.
Jag älskar dig. Du är min Kit-Cat.
Okej. En bil kommer att hämta dig. Han heter Paul.
Han väntar dig. Ingen kommer att leta efter dig där.
Jag jobbar med konsulatet. Vi hämtar dig snart.
Kom inte hit om något händer. Det är för farligt.
Jag kommer till dig. Okej?
Kan jag hjälpa dig?
Hej.
Jag är Elise Meyer.
Den varmt rekommenderade Elise Meyer från Miami?
Kom upp så att du får komma igång.
Vem vill vara bland en massa snaggade machokillar i stan
när man kan bo på kanten av paradiset?
Det här jobbet är inte komplicerat alls.
Varje morgon prick klockan 10...
...är rutinen att köpa frukt från försäljaren på Heritage Market.
-Det finns på närmare håll. -Nej. Heritage Market. Tack.
Guavor från hyllorna vid entrén.
Köp dagstidningar av tanten två kvarter därifrån.
Köp alla tidningar. Jag vill hålla mig ajour.
Och när det kommer gäster vill vi ju vara förberedda.
Och, låt mig se...
Vi har en kokerska. Evelina.
Hon lagar middag varje dag, så det behöver du inte oroa dig för.
Men, du vet...
...håll stället prydligt.
Jag kan torka av stolarna.
De sa att du var skärpt.
Har du hört den här?
Gary Geld, kompositör. Peter Udell och Ossie Davis skrev manus. Utsökt.
Melba Moores version var min favorit. Hon var kriminellt underskattad.
Pas de kritiker.
Hur som helst, det bör ta dig till klockan 14 varje dag.
Och inget fusk. Pas de fusk.
Efter det har du ledigt.
Är det inte härligt?
Vad kunde vara härligare?
Ta lite ledigt.
Gör dig hemmastadd.
Jo, och var snäll mot generatorn.
Vi behöver ljus, men inte varje dag.
Jag köper bensin veckovis, och jag vill att det förblir så.
Elise? Happy hour!
Kommer.
Happy, happy hour!
Det var komplicerat. Jag har en del historier.
Jag ska inte nämna några namn, men...
...om jag gjorde det skulle du känna igen vartenda ett.
Och så bodde jag på Haiti, som jag älskade.
Jag var mestadels singel på den tiden.
En livsnjutare.
Jag drev det första, och...
...så vitt mig anbelangar, det enda
förstklassiga gay-badhuset i hela Port-au-Prince.
Och igen, inga namn...
...men mina kunder var några av de största aktörerna på Wall Street
de hetaste av de heta inom filmbranschen...
...inklusive agenter och vd:ar. De absolut största.
Av alla ställen...
...känner jag att det...
...hade kunnat bli mitt hem.
Men så skrämdes jag därifrån när jag började hitta döda kycklingar.
Jag kanske inte är smartast i världen
men när jag ser en död kyckling vet jag vad det betyder.
Jag fattar vinken. Pas de poulet.
Pas de voodoo.
Pas de Port-au-Prince.
Så jag hamnade här. Bob hjälpte mig till rätta.
Vi gjorde strålande affärer. Det var fullbokat varenda helg.
Ett tag drev vi en blomstrande verksamhet med européerna.
Men efter några statskupper och attentat i närheten
var det bara öluffare kvar, och...
...efter några varningar från utrikesdepartementet sitter vi nu här.
Så varför stannade du?
Varför är du kvar?
Jag skulle kunna fråga dig detsamma.
Men jag...
Jag stannade väl för att jag har väldigt...
...väldigt hög tolerans för vällust.
Säg åt Evelina att duka för tre i kväll.
-Min vän kommer över. -Vem då?
Min vän, han som jag berättade om.
Bob?
Nej.
Den andra vännen.
Kan du vara snäll och fylla på?
Det är inte som om skylten om lediga rum inte trissar upp elräkningen.
Som jag har tjatat om, jag känner folk som kan hjälpa dig.
Folk som vi har träffat här förut.
Visst, ta ett rum.
Fyll det med precis vad du vill.
Rompunch?
Ställ den där, är du snäll.
Ta hit det, ta det härifrån. Vem bryr sig?
Men ge mig en del av kakan.
Ge mig lite av det där flygbränslet från helg till helg så är det lugnt.
Vi har gjort det förut. Jag har ju sagt...
...här förut.
Jag kan skapa en framtid åt dig.
Elise?
Elise!
Äh, vad fan.
Evelina!
Torka av stolarna, Elise.
Kom inte hit om något händer. Det är för farligt. Jag kommer till dig.
Vet hon något?
-Har du berättat för henne? -Självklart inte.
Gör det inte svårt för dig.
Du kan driva boskapen genom stängslet.
...driver boskapen genom stängslet.
Du missade just min partner. Du vet, Epperson.
-Nej. -Jo, det gör du visst.
Maxie?
Ta fram grillen och lägg på lite käk.
Hej, Ellie.
Gnistorna bränns inte för...de är kalla.
Det är som om Epperson inte finns.
De hittade ett namn. Bob Weir.
Bob hjälpte mig till rätta.
När han dyker upp brukar det vara slutet på något, inte början.
Elise?
Är det du?
Hon kommer tillbaka.
Han är där.
-Bob Weir. -Fan. Kom in.
Där ute, bortom havet...
...som är så salt och fullt av fisk...
Vad tror du finns där?
Jag skulle faktiskt tro att där inte finns någonting.
Planet kommer klockan åtta i morgon. Det tar dig till vårt flygfält.
Jag stannar några dagar tills allt lägger sig.
Säger den hemlige agenten och går in i elden.
En geopolitisk rebell.
För cool för presskåren.
Sluta. En sann reporter.
Ren vinkling.
Jag hämtar dig vid Surfrider klockan sex.
Ta med anteckningarna och filmen, annars är allt kört.
-Om de inte redan har hittat dem. -Nej, jag har gömt dem.
Bra.
-Jag försöker komma hem före skolstarten. -Hem, vart då?
Hem dit du är, Cat.
Jag ringer i morgon innan jag åker.
I morgon när då?
Förmodligen runt tre din tid. Vi ses då.
Lovar du?
Okej.
Jag lovar.
Jag väntar.
...ett samtal, lägg på och försök igen.
Om du behöver hjälp, lägg på och ring din operatör.
Om du vill ringa ett samtal, lägg på och försök igen.
Om du behöver hjälp, lägg på och ring din operatör.
Om du vill ringa ett samtal, lägg på och försök igen.
Det har hänt tunga saker på sistone.
Först ville jag veta vem.
Vem valde pengar över liv...
...stål och bly över blod och själ?
Vem är krigsgrisen?
Vem är profitören? Vem är det kalla hjärtat, den tomma själen?
Elena.
Och för det andra...
För det andra ville jag veta varför.
I morgon.
-I morgon vad då? -Åker vi härifrån.
Den misstänkte vände sig om, tog fram en pistol...
...och sårade mig i axeln.
Jag besvarade elden...
...och dödade henne.
Jag tror att...
...hon visste att det var kört.
Ni vet... Ibland inser man...
JOURNALIST I DROGHÄRVA
...hur jävla fel man har haft.
Det var logiskt, men...
...det hjälper inte nu.
Elise Meyer.
Elena Janklow.
Elena McMahon.
Påstådd lönnmördare.
Reporter.
Amerikanska.
Mamma. Dotter.
Sandinist-sympatisör.
Tyvärr...
...har vårt första avlyssningsförsök...
Den här vägen.
...misslyckats.
Vissa skulle säga att hon var ute efter pengar.
Andra att hon fastnade i strålkastarljuset.
Jag tror att Elena McMahon fastnade i strålkastarljuset.
Hon tog sig vatten över huvudet.
CIA, FÖRSVARSDEPARTEMENTET I DROGHÄRVA AV ELENA MCMAHON OCH ALMA GUERRERO
Jag tror att hon insåg vad hon hade blivit lurad att göra
under de sekunder som förflöt från det att hon såg Morrison...
...tills han tryckte av skottet.
-Varför gjorde hon det? -Jag har inga svar på den sortens tragedi.
Det var bara ett tråkigt utfall.
Det sista man skulle önska sig.
Det har hänt tunga saker på sistone.
Men vi gick fort fram.
Vi hade packat lätt.
Vi var yngre.
Jag var yngre.
"Det är en del av...
...historiens första utkast," brukade vi säga.
Historiens fotnot.
Och ändå...
Fortfarande...
BASERAD PÅ BOKEN DET SISTA HAN VILLE AV JOAN DIDION