INSPIRERT AV EN SANN HISTORIE
Hei, jeg heter Ivan.
Jeg er en gorilla. Det er ikke så lett som det ser ut.
Det skal du få se.
Reklamen for forestillingen min er utenfor.
DEN FANTASTISKE IVAN, DEN STORE SØLVRYGGEN!
Jeg er hovedattraksjonen. Det betyr at jeg er stjernen.
Jeg ser skummel ut, ikke sant?
Jeg blir aldri sint, men jeg later som. Det er jobben min.
I 20 år har mennesker reist langt for å besøke meg
på Paviljongen kjøpesenter og spillehall ved avkjøring åtte.
Dette er teltet vårt, hvor vi opptrer inne på kjøpesenteret.
Ganske unikt, ikke sant?
Velkommen, alle sammen!
Kom nærmere!
- Forestillingen starter om fem minutter! - Fem.
Dette er Mack. Jeg har kjent ham så lenge jeg kan huske.
Han er litt tøysete.
Takk for at dere kom! Hallo der!
Jeg tror ikke han lurer noen med aksenten.
Velkommen til jordas minste paviljong!
Dere skal få en fantastisk og storslått dyreforestilling
som dere aldri har sett maken til!
Her kommer Henrietta!
Den beste baseballspillende høna dere har sett.
Slagmannen nærmer seg platen.
Hun har utrolig nebb til øye-koordinasjon.
Bra jobbet!
Homerun!
Selen Frankie!
Jeg mister ikke ballen.
Jeg mister ballen.
Han er litt nevrotisk.
Jeg mister ballen.
Men opptredenen hans er alltid perfekt.
Bra jobbet!
Jeg mistet ikke ballen!
- Her kommer han. - Murphy!
En kanin i en brannbil!
Murphy er alltid populær blant barna.
Nå til Paviljongens dronning, Stella!
Stella er min eldste og viseste venn.
Hun begynte å opptre før jeg ble født.
Hun vet mer enn jeg noensinne vil.
Hvor er favorittpuddelen min?
Der er signalet mitt.
Snickers er vårt elegante innslag.
Jeg elsker å ha publikum. Det beste med dagen.
Opp med deg!
Rutinen er perfekt hver eneste gang.
- Kom igjen, Snickers. - Jeg er klar når du er klar, Stella.
- Opp med snabelen! - Sånn, ja.
Magisk.
- Og han her... - Hei, kompis.
Er min beste venn.
Han skal ikke være her, men han...
Han føler seg som hjemme.
Nå til det alle har ventet på.
Jeg har ingen triks.
Mack sier at det er nok at jeg er meg selv.
Jeg er hovedattraksjonen, så jeg går på sist.
Dere har hørt om legenden...
Det høres stressende ut, men jeg elsker jobben min.
Nå skal dere få hilse på ham!
Vent litt...
Den fantastiske Ivan!
Se her.
Jeg skremmer alltid barna.
Så et slag på brystet.
Er det ikke imponerende?
Den fantastiske Ivan!
Dette er Julia.
Hun kommer til meg hver kveld, for faren hennes, George, jobber her.
Hun kan sitte hvor som helst, men sitter alltid med meg.
Jeg tror hun liker meg.
- Hva synes du, Ivan? - Se på den.
MIN IVAN
Det er sånn jeg er.
Den var fin, Julia.
- Takk. - Ja.
George, jenta di er begavet.
Hun har det etter moren.
Hvordan går det med Sarah?
Hun har gode og dårlige dager.
Sånne ting tar tid.
Ja.
Julia,
vil du kjøpe nye tegnestifter?
Det er ikke nødvendig, Mack.
Nei, jeg insisterer.
Hva sier du, Julia?
- Tusen takk. - Bare hyggelig.
Vær rask, ok? Vi skal dra snart.
Skoleferien starter snart. Da kommer det alltid flere.
Ja. Det kommer flere.
Ja.
Dette er ikke bra.
Det er ikke nok til husleie og mat.
Vi må få dem inn igjen.
Gjøre det spennende igjen.
Gjør vi ikke det, er det over.
Hva skal vi gjøre da?
Flott.
Jeg spør en gorilla om råd.
"Gjøre det spennende igjen?"
Elsker du ikke månen, med sitt bekymringsløse ansikt?
Jeg liker sola bedre.
Jeg elsker å kjenne sola på magen.
Det er en imponerende mage, min venn.
- Takk. - Noen elsker å sove på den.
Den første natten han snek seg inn, var han halvparten så stor.
Han var søt. Jeg drømte at jeg spiste en hårete donut.
Stella, husker du da det var fullt av folk her?
Tre forestillinger daglig. Kun ståplasser.
Jeg husker det.
Er jeg grunnen til at det ikke er sånn lenger?
Har jeg mistet taket?
Vil de ha en sint gorilla, kan jeg være det.
Hvorfor vil de ha en sint gorilla?
Mennesker liker oss på en viss måte.
De ser på gorillaer som sinte.
Pappa pleide å si: "Sinne er dyrebart.
Bruk det for å holde orden og advare andre om fare."
Her er det ingen å beskytte.
Det er ikke lett å brøle uten grunn.
Jeg vet det.
- Jeg rørte ikke hundematen. - Hei.
- Hei.
Snakker dere om meg? Samme hva det er, så var det ikke meg.
Nei.
Tilbake til drømmen min. Smakfullt.
Slapp av, bare vent og se.
Jeg er hovedattraksjonen. Dette fikser jeg.
Jeg skal fikse forestillingen.
Ja.
Det skal du, min venn. Du er hovedattraksjonen.
Vi gir dem en flott forestilling. Vi er sammen om dette.
Vi kan få folket tilbake.
Det er gutten min, det.
Teppet går opp om ti minutter.
Det er showtime, Murph.
Alt er under kontroll.
Betyr ordene "fugl til salgs" noe for deg?
- "Fugl til salgs"? - Bare husk det.
- Da var forestillingen over. - Perfekt.
Jeg håper det var gøy.
- Det er ikke så mange der ute. - Takk.
Ivan!
Jeg har noe til deg.
Jeg ser at du ser på meg når jeg tegner.
Jeg har nye tegnestifter.
Kanskje du vil ha de gamle?
Her.
De er litt knekte.
- Går det bra? - Ja.
Ok. Kom igjen, vennen min.
God natt, Ivan.
God natt, onkel Mack!
God natt.
Hva skal du gjøre med den?
Jeg vet ikke helt.
Jeg ville spist den.
- Det er en tegnestift. - Jeg vet det.
Hør her.
Det regner hundemat der oppe.
Jeg er utsultet.
- Har du ikke lyst på? - Det er som en drøm som går i oppfyllelse.
Håper han ikke blir her i kveld.
Ok.
Vi sees i morgen, Snickers.
Bingo.
- Gjem deg. - Han ser meg aldri.
Han kommer. Du er på tynn is, kompis.
Den hunden!
- Castello! - Jeg sa det.
Castello!
Ja, står til, Mack?
Står til?
Jeg har høyt blodtrykk.
Tuller du med meg?
Hvor mange ganger må jeg be deg om å få ut den løshunden?
Jobben din er å holde dyrene våre i buret,
og alle andre dyr ute!
Det siste vi trenger er enda en munn å mette.
Ok, Mack. Alt er under kontroll.
- Alt er under kontroll. - Sikkert.
Alt er under kontroll.
Taper.
Tegnestifter.
Hva skulle jeg ha tegnet?
Hallo, herr Bille.
Hva...
- Hva er det? En flyvende ku? - Nei.
- Er det en hånd? - Nei.
- Hender er vanskelige å få til. - Er de?
- Er det Tennessee? - Nei.
- Kansas. - Jøss.
- Er det meg? - Hva?
- Har du tegnet meg? - Nei.
- Jeg vet det! Det er en burrito. - Nei. Det er en...
Nei. Ikke si det.
Det er en ensom høystakk på en sensommerdag.
Det er en bille.
En bille? Det hadde jeg aldri gjettet.
En bille. Ok, jeg ser beina.
- Takk for rosinene. - Bare hyggelig.
- Vil du ha en? - Jeg kan ikke spise rosiner.
- God morgen, Mike. - Mack.
- Hva skjer? - Kanskje jeg lykkes bedre på Galleria.
Nei, Mike, det er et stort feilgrep.
Det tar seg opp her veldig snart.
Det går i rykk og napp.
Jeg har ikke fått napp på lenge.
Ja.
Lykke til.
Du også.
Da var forestillingen over. Takk, damer og herrer.
Fortell vennene deres om oss.
Vær så snill? Takk for at dere kom.
Ta-ta.
Det er dette vi har ventet på.
"En god dag"? Dette blir et godt år!
Ja. Vi sees i morgen.
Og takk.
Ivan, hjertet mitt banker ennå etter opptredenen din.
- Er det sant? - Ja. Det var vel ekte sinne?
Stakk du nåler i føttene?
Nei, det var skuespill.
Seriøst? Du burde vært instruktør.
Takk.
Se hva jeg har tegnet.
- Hva er det? - Se på det.
Jeg vet at du ikke skal være her,
men du er ikke hvilken som helst hund.
Du har et navn.
- Bob. - Det er fint.
Er det ikke litt anmassende?
Hva betyr "anmassende"?
- Pappa, se her! - Nå kommer gammel'n.
Stikk.
Se hva Ivan tegnet.
Se på det. Han laget kruseduller.
Det er ikke det.
Det er en bille.
Han tegnet en bille.
Man må vel være kunstner selv for å se det.
Som du er?
- Skal vi dra hjem til mamma? - Ja.
Ok, si god natt.
God natt, Ivan.
God natt, Bob.
Kalte du den lille hunden "Bob"?
Ja, han heter det.
"Bob"?
Hvorfor tror de at de kan gi alt et navn?
Var hun ikke så søt, hadde jeg bitt henne i nesen.
Dette blir spennende. Dette er dagen!
Vil du bli med, Snickers?
- Hvor skal de? - Ok.
Nysgjerrighet tok livet av katten, men maten hunden.
Operasjon Hundemat, start!
Vi er inne.
Der er den.
Hundemat. Endelig er vi alene.
Det føles godt.
Mykt.
Så det er sånn det føles.
Så avslappende.
Var det meg?
Det er greit for henne. Hvor var jeg?
Nå snakker vi.
Ja.
Koser du deg?
Hei, Snickers, du er tilbake.
På tide med en sjamponering?
Det får du aldri se.
Kom igjen.
Hvorfor blir du ikke noens kjæledyr?
Fordi jeg liker å være fri. Ellers takk.
Får jeg?
Da får du fortsette med å spise rester og sove på asfalten.
Jeg sover aldri på asfalten.
Jeg sover på Ivan.
Apropos Ivan, så må jeg psyke ham opp før forestillingen.
Det er ingen forestilling.
- Hva? - Forestillingen er avlyst.
- Hvorfor det? - Et nytt dyr blir levert i dag.
Ikke si det til noen. De kan bli opprørte.
Ja da. Dette er mellom oss to.
Ivan! Forestillingen er avlyst!
- Avlyst? - Det kommer et nytt dyr.
Et nytt dyr er på vei! Det kommer et nytt dyr!
Et nytt dyr, Stella.
- Et nytt dyr? - Ja.
Man må bare elske ham.
Henrietta, Murphy, vi skal få en ny venn.
- La festen starte. - Hvor skal han bo?
Hold ballen i lufta, Frankie. Det kommer et nytt dyr.
Som om jeg ikke er stresset nok.
Ivan, kanskje det er en gorilla.
- Tror du det? - Kanskje det er en ny art.
Flyvende ekorn eller syngende mus.
Er det en greie?
- Her er det. - Det er en stor dag!
En stor dag. Vi åpner.
Blir jeg erstattet?
Frankie, ingen kan erstatte deg. Du har et unikt talent.
Takk.
Jøss.
Jeg hater overraskelser. Jeg vil ikke se.
Hei, der.
Er ikke du søt?
Hei. Ja.
Jeg tror jeg liker dette dyret.
George?
Jeg trenger litt hjelp.
Ja, se på det, George. Hun vet hva hun skal gjøre.
Sånn, ja, Stella.
En baby.
Ser du det?
Hei, der. Hvordan går det?
Se på Stella. Jeg visste at hun ville greie det.
Bra jobbet, kjære.
Jeg håpet på en damekanin.
- Hei. - Det er fantastisk.
Det er en super idé, Mack.
Ja, og jeg fikk henne billig fra et konkurs sirkus i New Jersey.
Alle elsker babydyr.
- Ja. - Velkommen til det nye hjemmet ditt.
Hun heter Ruby.
Hun har aldri opptrådt,
men hun skal få fart på denne forestillingen.
Se på henne. Hun er akkurat det vi trenger.
Velsigne deg.
Ruby. Så søt.
Søtnosen.
Hun er så søt.
Har hun talent,
eller skal de sette henne også i en brannbil?
Pass deg, kylling.
Skal hun på fart på forestillingen?
Er du en apekatt?
Er jeg hva da?
Er du en apekatt?
Hva... Nei, jeg er en gorilla.
Hvor er de andre gorillaene?
Det er ingen andre her.
Så hvem er det?
Det er Ikke-sisten. Ikke rør henne. Hun er ikke ekte.
- Hvorfor heter hun Ikke-sisten? - Det er en lang historie.
- Jeg elsker historier. - Klart, men jeg er opptatt.
Du ser ikke så opptatt ut.
Ikke tro på alt du ser.
- Så synd at det ikke er flere gorillaer. - Nei, jeg har alltid vært alene.
"Den fantastiske Ivan" står det på plakaten.
Ivan har alltid vært hovedattraksjonen vår.
Hørte du det? Hovedattraksjonen.
Jøss! Hvorfor det?
Fordi han er en sølvrygg. Han skremmer menneskene.
Du er ikke skremmende.
Jo, jeg er veldig skremmende.
Så la meg være i fred,
før jeg begynner å brøle av raseri.
Og nå til det dere alle har ventet på.
Hei. Jeg er ikke ferdig.
Vår nye hovedattraksjon.
Hva?
Hils på vårt nyeste familiemedlem, Ruby!
- Hallo, Ruby. - Hun kommer mot oss.
Heia, Ruby!
- Jeg har aldri hørt en sånn applaus før. - De klappet ekstra for meg også.
Den engelen er det beste som har skjedd oss.
- Ivan? - Sover.
Hvorfor kjører kaninen en brannbil?
Sover.
- Hvorfor er selen så bekymret? - Legg deg, Ruby.
- Har du sett en løve? Jeg har... - Er hun seriøs?
Kan du noen vitser?
- Jeg... - Det kan jeg.
Hvordan vet du at en elefant har vært i kjøleskapet?
Fotavtrykk i smøret!
Var den ikke morsom?
Jeg er sulten. Jeg elsker gulrot.
Hva er din favorittmat?
Si det. Kanskje tier hun stille.
Yoghurtrosiner.
Da slipper jeg.
VI PRESENTERER Ruby
Vi må se bra ut i dag. Akkurat som i gamledager.
Hvem er nestemann? Hva vil du ha?
Vil dere se baby Ruby?
- Vær så god, unge dame. - Ny stjerne.
- Fint å se deg. Takk... - Ha en fin forestilling.
Perfekt! Ha en fin forestilling.
Hun er kortvarig.
Babyer er ikke babyer for alltid.
Du er tidløs.
Det er ikke babyens jobb å redde troppen.
Det er en sølvryggs jobb.
Det er min jobb.
Hun har ikke fått det med seg.
Hei, baby.
Du er så flink. Alle kommer for å se deg.
Hei, Stella. Er det ikke flott at så mange kommer?
Pappa.
Pappa!
Ja?
Stella gjør noe rart med foten igjen.
Mack!
Hva er det?
Den er litt hoven.
Er den vond?
Løft den.
La oss ta en titt.
Noe er galt.
Det går bra, Stella.
Vel, jeg ser ingenting, men...
noe kan ha kilt seg fast, eller det kan være en infeksjon.
Det ser ut som hun har det vondt.
Gi henne aspirin i maten i kveld.
Veterinæren kommer i morgen tidlig.
Hold ut, søster. Vi trenger deg.
Det går bra. Hun er ei sterk jente, ok?
Ok, Stella, på tide å hvile.
Kom igjen!
Du gjør det så bra i forestillingen, Ruby.
Takk, tante Stella. Det er synd med foten din.
Den er lei av å bære på meg i så mange år.
Vil du høre en historie til?
- Ja, takk. - Ok.
Hvorfor gjorde du det?
Denne er fra da jeg var baby og levde i naturen.
En dag...
lette jeg etter vann da jeg gled og falt med i et hull,
og jeg satte meg fast i dyp gjørme.
Så kom ei lita jente...
- Som Julia! - Som Julia... og hørte ropene mine.
Hun sa det til alle landsbyen,
og de kom for å befri meg.
Jøss!
Gjorde menneskene det?
Det tror jeg ikke på.
Ikke alle mennesker er slemme.
De kan overraske deg.
Er alle dyr frie i naturen?
Ja.
Blir vi frie en dag?
Det finnes steder, ikke langt herfra.
Trygge steder.
Med trær, gress og innsjøer.
Hvor dyrene kan gå fritt.
- Naturen. - Som i naturen.
Hvor mennesker vil gjøre det godt igjen.
Nå må vi sove litt.
Greit.
- God natt. - God natt.
God natt, Ivan.
God natt.
- Ivan! Showtime. - Ivan. Showtime.
Hei, Mack.
- Jeg synes ikke Stella skal opptre. - Ikke?
Hun legger ikke vekt på den.
Det er ikke bra. Vi lar henne hvile.
Jeg ringer veterinæren etterpå.
Ruby.
Flink jente.
Du skal opptre alene i dag.
Det greier du. Ikke sant, skatt?
Det går bra.
Jeg vet ikke om dette er så lurt, tante Stella.
Og nå, damer og herrer,
den lille ungen dere har ventet på.
Jeg greier det ikke uten deg. Jeg er redd.
Ivan, hun går glipp av signalet.
Hva?
Ruby!
- Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. - Jeg følger med.
Du må gå ut.
Jeg greier det ikke.
De er her for å se deg. Du kan ikke skuffe dem.
Jeg er redd.
Ruby!
Hør her. De kommer til å elske deg.
Er du sikker på det?
Klart det. Du trenger ikke å gjøre noe som helst.
Bare stå der og vær deg selv.
Skal vi prøve igjen? Mine damer og herrer, Ruby!
Kom igjen.
Du greier det.
Titt-titt.
Se på deg.
Hallo.
Kom ut og si hallo.
Alle guttene og jentene har kommet for å hilse på deg.
Ja, de har det. Hallo.
Hei, unge dame.
Ruby!
Hun greide det.
Hun gjorde det.
Hei, Ruby. Får du ikke sove?
Jeg er sulten.
Vel... Jeg kan...
Jeg kan tegne en gulrot.
Da greier du deg til du får en ekte.
Kan du tegne?
Ja, men ikke si det til noen.
- Hvorfor ikke? - Fordi jeg er en sølvrygg.
Hva så?
Så ikke si noe, fordi... da vil alle ha en.
Da har jeg ikke tid til å være skremmende.
Jøss!
Det er en fin gulrot.
Dette blir vår hemmelighet, ok?
Ok. Jeg elsker hemmeligheter.
- Lover du? - Jeg lover.
- Tante Stella! - Nei!
Ikke vekk henne.
- Vil du høre en historie? - Ja, takk.
En som Stellas historier, fra da du var liten.
Jeg husker ikke noe fra da jeg var liten, jeg...
Ja.
Han er det motsatte av en elefant. Han husker ingenting.
- Vil du høre om livet mitt? - Ja.
Ok.
Jeg hadde et ganske bra liv,
til jeg ble forlatt på gata av et slemt menneske.
Så falt jeg fra en bro og ned i en elv og druknet nesten.
Historien er over. Legg deg nå.
Det... Takk. Det var ingen godnatt-historie.
Kanskje ikke, men den har en lykkelig slutt.
Jeg endte opp her med deg, min beste venn.
Jeg har en historie til deg, Ruby.
- Har du det? - Ja.
Greit.
Det var en gang en babygorilla som het...
Ivan!
Greit. Ivan.
- Sånn, ja. - Lille Ivan brukte bleie.
Og han drakk fra flaske.
Opptaket er i gang.
Han hadde to snille menneskevenner som adopterte ham.
Kom hit.
De var sammen hele tiden.
Hva ser du på? Faren din?
Han bodde i et fint hus.
Han sov i menneskesenger.
Han var elsket.
Han var heldig, for han fikk dra på restauranter, baseballkamper,
kino og lekeplasser.
- Høyere! - Lekeplassen var favoritten hans.
Folk stirret, men han la ikke merke til det.
Det føltes som hele verden var lekeplassen hans.
Er du klar? Smil.
- Før Mack kom på forestillingen... - Perfekt.
Var det bare en ung gorilla i en fotoboks.
Likevel kom folk langveisfra for å se den unge gorillaen.
- Hvem er nestemann? - Det var et fint liv.
Den lille gorillaen gjorde det gorillaer gjør.
- Han rotet. Veldig mye. - Hva har du gjort? Kjære vene.
Han fant kaken, skatt.
Det ser jeg.
Han forvandlet verden til en lekeplass.
Å nei.
Lille Ivan hadde mye frihet, og han elsket det.
Av og til ble menneskevennene sinte.
Gorillaen visste ikke hvorfor.
Helen?
En av dem ble så sint at hun dro.
Hun kom aldri tilbake.
- En dag kom han hit. - Bare gå.
De bygde et nytt hjem til ham.
Siden den gang har han vært her.
God natt, Ruby.
Ivan?
Du må love meg noe.
Hva som helst.
Du må ta deg av Ruby.
Jeg kan ikke være her for henne.
Jeg vil at hun skal få et annet liv enn det jeg hadde.
Jeg vil at hun skal være fri.
På et trygt sted. Ikke...
Ikke her.
Ikke i et bur.
Lov meg det.
Jeg lover, Stella.
Jeg er sølvrygg, og jeg lover deg det.
Takk, Ivan.
Farvel.
TEPPET GÅR NED FOR POPULÆR ELEFANTFORESTILLING
Kom igjen. Ta deg sammen.
Nå er du alene, Ruby.
Så vi må jobbe med opptredenen din, ok?
Vi starter i morgen.
God natt, jenta mi.
Hvordan går det med Ruby?
Bedre nå.
Jeg sa at du skal redde henne.
Hva snakker du om?
Du lovte Stella at du skulle få Ruby bort herfra.
Er du sprø?
Så hun kan være fri og få et flott liv. Husker du det?
Det hjalp. Hun sovnet med en gang.
Du burde ikke ha lovet det.
Hvordan skal jeg få henne ut herfra? Hvor skal vi dra?
Hva med Mack? Han har tatt seg av meg hele livet mitt.
Du finner ut av det.
Du er selveste Ivan. Ikke sant?
Nei.
Si det.
Kom igjen. Si det.
Jeg er Den fantastiske Ivan.
Det må du aldri glemme.
Flytt deg litt.
Hun er der oppe.
Ser du at hun smiler?
Hun vet at du finner en løsning.
Kom igjen. Kan du gi deg?
Det er ekkelt.
Ivan. Det er noe du må se.
Hva er det?
- Kom igjen. - Ok.
Du må lære deg noen triks, Ruby. Akkurat som Stella.
Det blir gøy.
Nei, kom tilbake. Hit.
Sånn, ja. En stor og fin sirkel.
Ok?
Ja. Sånn, ja. Bra jobbet.
Bra. Sånn, ja.
Fortsett. Flink jente. Dette greier du.
Sånn. Kom igjen. Dette greier du. Opp med snabelen.
Kom igjen, du må gjøre det alene. Opp med snabelen.
Her. Nei. Opp med snabelen.
Hold den oppe. Kom igjen, Ruby, det er ikke så vanskelig.
Vi gjør det igjen, som du gjorde det i morges. Løft.
Løft. Nei, her. Løft.
Løft. Sånn, ja! Endelig går det fremover. Høyre fot. Løft.
Opp. Du må lære deg å balansere på denne. Løft. Kom igjen.
Sånn. Nei. Hold den oppe.
Venstre. Nei. Hvor skal du?
Hvor skal du? Ruby.
Kom igjen. Her. Vi prøver igjen.
Løft.
Løft! Sånn, ja.
Pappa, hun ser sliten ut.
Vel, alle er slitne.
Er det bare jeg som forstår at vi må tjene penger her?
Kom igjen. Den andre foten. Løft.
Mack? Vi avslutter nå. Jeg tar med Ruby tilbake.
- Dere kan ta en pause. - Nei.
Vi gjør endelig fremskritt. Nei, jeg gir ikke opp nå.
Vi avlyser ikke flere forestillinger.
Nei, Ruby. Kom igjen.
Ikke sett deg. Nei.
Greit. Vi rydder bort tingene våre.
Kom igjen. Vi må opp.
Kom igjen, Ruby. Opp.
Opp med deg. Kom igjen, du må opp.
Kom igjen. Du må opp. Du må lære deg dette.
- Mack. - Ruby. Dette greier vi.
Kom igjen. Reis deg.
Hva?
Jøss.
Himmel og hav.
Jøss. Se på alle de tegningene.
Jeg skjønte at du var en kunstner.
Alle har en kunstner i seg.
Av og til legger jeg popkornet i søte mønster på gulvet.
Hei! Hvorfor gjorde du det?
Så forsiktig.
Vet du hva dette er?
- En ostepop? - Nei.
En parykk? Macks parykk?
Macks p... Hva?
En fjellkjede?
Det er en nøkkel.
Jeg må få Julia til å gi meg nøkkelen.
Med den kan jeg befri Ruby fra buret.
Kult!
- Hva skjer så? - Jeg vet ikke. Vi drar.
- Drar hvor da? - Vi drar bare.
Hvor skal dere dra?
Til skogen.
Du vet, skogen. På den andre siden av motorveien.
- Skogen? - Ja.
- Perfekt. - Det er alt vi trenger.
- Ja! - Trær, gress.
Ja. Vi er ville dyr. Det er der vi hører hjemme.
Det stemmer.
Ivan?
Hei. Ruby.
Unnskyld, vekket vi deg?
Vil du høre en historie?
Ja, takk.
Ok.
Det var en gang en...
En babyelefant.
Som var smart og modig.
Men hun bodde i et lite bur.
Hun burde leve fritt i naturen.
Blir babyelefanten fri?
Ja, fordi hun hadde en venn.
En venn som ga et løfte.
Hei, Henrietta.
Hei, Frankie.
Hei, Ivan.
Har du tegnet alle disse?
Ivan, disse er fantastiske.
Det ser ut som en...
- Hei. - Hei, Mack.
- Nye tegninger? - Ja.
- Får jeg se? - Ok.
- Har du tegnet dem? - Nei.
Ivan tegnet dem.
Gjorde han det?
Disse er ikke så verst.
Det var nytt.
En gorilla som tegner.
En gorilla som kan tegne.
En gorilla som tegner!
- Dette er stort! Jøss! - Pappa.
Jeg sa jo at Ivan kan tegne. Se.
Pressen går av hengslene!
En gorilla som kan tegne? Det er...
- Det forandrer alt! - Forandrer alt.
"Ivan, den kunstneriske apen"?
Eieren av dyreforestillingen her på Paviljongen kjøpesenter og spillehall
ga sølvryggorillaen tegnestifter.
Folk har kommet langveisfra for å se resultatet.
Er det deg, Ivan?
Hva...
Ivan. Se her.
Det er enda mer folk enn før i tiden.
Det er deg!
Dobbelt så mange som i går.
Ivan. Ivan!
Hører du publikum?
Vi er en suksess!
Forestillingen kan fortsette for alltid!
Du er hovedattraksjonen igjen.
Kom igjen, så starter vi.
Ingen panne?
Greit, vi kan gjøre det senere, for nå er det showtime.
Nå til det dere har ventet på!
Vårt siste nummer.
Den kunstneriske apen fra avkjøring åtte.
Den fantastiske Ivan!
Hva skal han tegne i dag?
Stillheten er bra, for her kommer det magiske!
Når som helst...
skjer det magiske.
Kjære vene. Skal vi prøve på nytt?
Mine damer og herrer, nå kommer det magiske!
I gavebutikken!
Dere kan kjøpe en av Ivans originaltegninger.
Alle er signerte med tommelavtrykket hans.
Hva pokker var det?
En babyelefant er ikke nok for oss.
Dette er sjansen vår. Du er sjansen vår!
Kom igjen! Start...
Hva pokker? Nei.
- Castello! - Ja?
Kom hit!
Kom hit. Hva er det?
Hvis jeg ser den hunden igjen,
ser jeg ikke deg igjen, for du får sparken!
Er det forstått?
Mottatt. Jeg vet ikke hvordan han kom seg forbi meg. Unnskyld.
Bare få ham ut herfra.
Synd at man ikke kan få i pose og sekk.
Du kan være fri, men da må du leve uten sikkerhet.
Du kan være i sikkerhet,
men bo i bur og gjøre triks for menneskene.
Det er et vanskelig valg.
Bob, jeg har en plan.
Du kalte meg Bob.
Ja. Det kler deg.
- Synes du det? "Bob"? - Ja.
Bob. Bob-o. Bobby-gutten.
- Bab-ay. Bobby. - Hei! Hold fokus.
For at planen skal fungere, trenger jeg din hjelp.
Alt jeg gjør...
- Bra! - Kom igjen!
- Ivan, hva skjer? - Jeg skal få deg ut herfra.
- Skal du det? - Ja.
- Flott. Hvor skal vi? - Leve i naturen.
Hva med resten?
Hold sammen, folkens.
Kom igjen!
Snickers! Nå skjer det! Sannhetens øyeblikk!
Vi skal dra. Bli med oss.
- Hvor skal dere? - Ut i naturen.
Hva? Jeg hadde ikke overlevd to minutter i naturen.
- Hvorfor ikke? - Vel...
Det er ingen hårfønere der.
Ok.
Låst.
Helt klart låst.
Thelma? Går det bra?
Alt er under kontroll.
Hei, dere.
- Hva gjør du? - Dørene er låst.
Selvfølgelig er dørene låst!
Jeg trodde du var 180 kg ren muskelkraft.
Stemmer det.
Det kaller jeg en sorti.
Jøss. Det er så stort her ute.
Følg etter meg. Jeg er lokalkjent her.
Jeg får gnagsår på magen av dette.
Kom igjen, Frankie. Hører du alarmen? Politiet kommer snart.
Jeg tar meg av dem. Jeg spyler dem med slangen min.
Kaninen er galere enn forventet.
- Hallo? - Mack, det er meg.
Jeg er innelåst i buret til Ivan.
Hva sa du?
Det går bra med meg, for Ivan er ikke her.
- Hva? - Ingen av dyrene er her.
Vi må bare komme oss over, så er vi frie.
Da går jeg over veien.
Hvorfor skal du gå over veien?
For å komme til den andre siden.
Hun sa det!
Jøssenavn.
- Den var god! - Klassiker.
- Er vi ferdige? - Ja. Jeg er ferdig.
Ok. Kom igjen!
Da går vi!
Bilen min sitter fast.
- Ivan. - Hva...?
Bilen min sitter fast.
Ivan...
- Murphy! Kom deg ut! - Rygg!
- Hva? - Bilen min sitter fast!
- Ivan! - Hopp ut av bilen!
Ivan. Jeg... Bilen min.
Det var synd. Jeg vet at du elsket den.
- Murphy, går det bra? - Jeg døde nesten.
Det var på håret.
Jeg så hele livet i revy.
Og?
Det er rom for forbedring.
- Kom igjen. - Vi er frie.
Se på meg. Ute i naturen.
Bare trær, gress og...
tomme brusbokser.
Hva?
Nei.
Mack!
Utrolig.
Kom igjen.
Kjenner dere det? Vinden i ansiktet, ekte jord under føttene...
Dette er fint.
- Er vi ute i naturen nå? - Ja!
Du greide det, Ivan. Du reddet oss.
Frankie, savner du ballen din?
Overhodet ikke. Jeg har kastet bort store deler av livet på den ballen.
Kastet bort livet? Jeg spilte baseball, og jeg er ei høne.
Jeg må være ærlig, Henrietta.
Det kunne ha vært mye verre.
Se på meg! Jeg hopper! På egne bein!
Vi er frie! Dette er det nye hjemmet vårt.
Vi kan dra hvor vi vil, gjøre hva vi...
Hva...
Hva skjer nå, Ivan?
Hva?
Løp! Gjem dere!
Jeg vil bli hos deg, Ivan.
Det var for godt til å være sant.
Ivan, det er meg!
Det er bare meg.
Hva gjør du her ute?
Ivan, du kan ikke være her ute.
Greit.
Alt er under kontroll.
Kom igjen.
Vi må få dere tilbake. Alle sammen.
Dere er ikke trygge her ute.
Ruby er i fare.
Vil du det?
Vi er sammen om dette, Ivan.
Vi er familie.
Kom, så drar vi hjem.
- Hei, Mack. - Hei.
- Går det bra med deg? - Ja da.
Takk for at du kom tidlig.
Selvfølgelig.
- Hvor er Castello? - Borte. Jeg sparket ham.
Hør her.
Ingen kan få høre om dette.
Hvis myndighetene får høre det,
må vi stenge omgående.
Ok. Forstått.
Greit.
Det er greit. Bare gå.
- Bra jobbet med å få dem tilbake. - Takk.
Ivan?
Kan du fortelle meg om en ekte skog?
Ruby, hør på meg.
Jeg er lei for at det ikke gikk.
Hvordan er det ute i naturen? Kan du fortelle meg?
Du vet at jeg ikke husker sånt.
- Jeg har aldri sett det. - Jeg sier jo at jeg ikke husker.
Jeg husker ikke naturen.
Stella pleide å si:
"Det er forskjell på å ikke huske og å ikke vil huske."
Vær så snill?
Jeg skal fortelle...
Jeg skal prøve å huske det.
Jeg husker foreldrene mine.
De kalte meg Mud.
- "Mud"? - Ja.
Det er bedre enn Bob.
Jeg gikk alltid fra flokken på leting etter gjørme.
Jeg brukte gjørme til å tegne på alt jeg fant.
Jeg ble fortapt i min egen verden.
Mens andre gorillaer lærte å svinge seg fra lianer og sanke frukt,
var jeg alltid på bakken,
i gjørma... og tegnet.
Jeg kunne tegne hele dagen.
Faren min syntes det var litt rart,
så han prøvde å lære meg å være sterk og skremmende.
Det falt meg ikke naturlig.
Jeg var et prosjekt, men pappa var fortsatt glad i meg.
Det jeg elsket like høyt som å tegne, var å leke med søstera mi, Sisten.
Foreldrene mine kalte henne Sisten, for hun elsket å leke sisten.
Hun var flink i sisten.
Hun vant alltid.
Sisten høres gøy ut.
Hvor er søstera di nå?
Jeg tror ikke du vil vite alt dette, Ruby.
Jo, det vil jeg.
Vel...
Det er litt uklart, men...
En dag tegnet jeg i gjørma.
Pappa passet på meg.
Plutselig ble det veldig stille.
Vi hørte rare lyder.
Det var da de kom.
Pappa kastet meg på ryggen, og vi løp. Raskere enn han noensinne hadde løpt.
Pappa og jeg ble adskilt fra resten.
Han gjorde det han kunne for å beskytte meg.
Han satte meg i sikkerhet, høyt oppe i et tre.
Og så...
Jeg så aldri noen fra flokken min igjen.
Julia ga meg denne.
Jeg kaller den "Ikke-sisten", for den blir aldri Sisten.
Før tenkte jeg at om jeg hadde lært meg å kjempe som faren min...
og jeg ikke hadde tegnet i gjørma...
kunne jeg ha...
Mennesker er forferdelige.
Kakerlakker har større hjerter.
Ikke alle mennesker er slemme.
Husk det Stella sa: "Noen mennesker kan overraske deg."
Faren din elsket deg nok for den du er, Ivan.
Han likte sikkert også tegningene dine, som meg.
Takk for historien, Ivan. God natt.
God natt, Ruby.
God natt, Bob.
Nå kaller de meg Bob.
Det var gøy så lenge det varte.
Og se, du har en helt ny brannbil.
Ja, men hvem kjører en gul brannbil?
Beklager at jeg forlot deg, ball. Ikke vær sint på meg.
Kom igjen.
Ta den tiden du trenger.
Alle fire. Sånn, ja.
Nydelig.
Det er jenta mi, det.
Skal vi gå på en liten tur? Her, skatt.
Hei, Ivan.
Disse er til deg.
Jeg fikk dem i gave av tante, men jeg er for gammel for fingermaling.
Du må bare dyppe fingeren i...
Du finner ut av det.
Jeg hørte hva som skjedde i går. Du vil vel ikke være her lenger?
Jeg skulle ønske jeg kunne hjelpe deg, akkurat som mamma.
Hvorfor sitter ting i bur?
Hvorfor må folk være syke?
Derfor liker jeg å tegne.
Jeg kan tegne ting som jeg vil ha dem, og det er som om...
Hvis jeg tegner det bra nok, går det i oppfyllelse.
Dette er mora mi.
Hun ser ikke sånn ut nå.
En dag ser hun sånn ut igjen.
Du er en ekte kunstner, Ivan. Jeg vet at du forstår meg.
Ivan, hva gjør du?
Kan ikke prate. For mye å gjøre.
- Hvor er Ivan? - Han er der oppe.
Dette blir en god dag, Snickers.
Hallo, der. Akkurat i tide.
- Det må være ham. Mack? - Ja?
Hei.
- Candace Taylor, WNMZ. - Hallo.
Jeg vil gjerne stille noen spørsmål.
Det handler vel om Picasso-primaten vår?
Kan du bekrefte at noen dyr rømte forleden kveld?
Rømte?
Folk sier at de så dyr på motorveien.
- Kjære vene. - En gorilla.
Det ville vært litt av et syn, en gorilla på motorveien.
Jeg kan forsikre deg om at alle dyrene er her og i sikkerhet.
Vi skal straks starte enda en fantastisk forestilling.
Kan du ikke bli her? Dere må gjerne filme forestillingen.
Ta-ta.
Bruk begge hendene på lyset.
- Og vent på meg... - Dette fikser jeg.
Jeg har sett forestillingen flest ganger.
George.
Det er en reporter der ute,
og hun spurte meg om dyrene hadde rømt.
- Finner hun ut av det, er det over. - Forstått.
Ok.
Julia, takk for at du hjelper oss. Lykke til!
Lykke til, Mack.
Selen Frankie!
Vi leker apport, Frankie.
Går det bra med Ivan? Han skal på snart.
Jeg skal sjekke.
Hva sier du, Frankie...
Hvorfor varmer du ikke opp?
Ruby, mine damer og herrer!
Opp med deg, jenta mi.
Og nå til det dere har ventet på.
Selveste Picasso-primaten!
Den fantastiske Ivan!
Han er litt av en kunstner, ikke sant?
Ja!
Unnskyld meg.
- Pappa, ser du det? - Ja.
Maleriet er utrolig. Og han brukte fingermalingen din?
Nei, ikke det.
Det er sånn han vil det skal være. Ivan vil bo ute i naturen.
- Hva? - Ivan vil ikke være her lenger.
Jeg vet det. Vi må gjøre noe.
Selv om det er sant, vet jeg ikke hva vi kan gjøre med det.
Jeg vet det.
Hun kan hjelpe ham.
Julia, dette er jobben min. Ok?
- Vi kan ikke bare... - Vær så snill!
Ivan må få være fri.
Sier du ikke alltid at vi skal gjøre det rette?
Hvem er nestemann? Hva vil du ha?
Vær så god. Hva vil du ha? En og to...
Gå.
Unnskyld meg. Hei. Jeg heter Julia.
Hei, Julia. Hva kan jeg hjelpe deg med?
Ivan, hva er den lyden?
Sett Ivan og Ruby fri!
Hva skjer?
Jeg står foran Paviljongen kjøpesenter.
Husker dere Ivan? Gorillaen som tegner?
Maleriet hans er et tegn på at han vil være fri.
Sett Ivan og Ruby fri!
Du greide det, kompis.
Ivan, hvorfor roper de navnene våre?
Er de sinte på oss?
Nei, Ruby, de er ikke sinte på oss.
De vil hjelpe oss.
De vil at vi skal være frie.
Husk at Stella visste at det fantes noe bedre der ute for oss.
SETT IVAN FRI!
Hun kom seg ikke dit selv, men hun ville sørge for at du gjorde det.
Jeg vil ikke dra uten deg.
Forandringer er alltid litt skummelt.
Av og til må du bare ta sjansen, Ruby.
Paviljongen-sirkuset må stenge
Tro på at godhet alltid vil være der når du trenger det.
Ikke alle mennesker er slemme.
"De kan overraske deg."
Husker du det?
Jeg husker det.
- Følg med! - Ok.
Farvel, Frankie. Få se det vakre smilet.
Hold kontakten.
Ingen elsker deg mer enn meg.
- Er det andre elefanter der? - Det er det helt sikkert.
Vil de like meg?
Selvfølgelig vil de like deg. Uten tvil.
Du kan fortelle kjøleskapvitsen. Den vil de elske.
Fotavtrykk i smøret!
Nettopp. Den funker hver gang.
Jeg skal fortelle dem om deg, Ivan. Og Bob og Julia,
Henrietta og Murphy,
og Frankie og Thelma...
og Stella.
Ja.
Du må fortelle dem om Stella.
Det skal jeg.
Hei, Ruby.
Jeg heter dr. Maya. Du kan bli med meg.
Sånn, ja.
Farvel, Ivan.
Farvel, Ruby.
Det blir bare oss to nå, Snickers.
Hei, kompis.
Ikke bli for komfortabel.
Alle gode ting har en slutt.
Ja.
Hvordan skal jeg sovne uten den varme magen din?
Du kan snike deg inn sammen med meg.
Mennesker er dumme, men ikke så dumme.
Det går bra.
Du er jo et beist.
Teknisk sett er jeg en tam art.
Jeg finner noe å gjøre. Det gjør jeg alltid.
Her.
- Hva er denne til? - Den gjør det lettere å sove.
Takk.
Jeg bør stikke før de kjører meg til dyrebeskyttelsen.
Du er den fantastiske Ivan, kompis.
Husk det.
Ja.
Og du er den fantastiske...
Bob.
Alle trenger et navn.
Mitt er visst Bob.
Nei. Ta det med ro, hund.
Det går bra.
Vi har hatt det gøy, ikke sant?
Husker du det?
Dagen jeg tok deg med hjem.
Den beste tiden i livet mitt.
Vel...
Lykke til, gutt.
Jeg kommer til å savne deg, Ivan.
Bare gå, Ivan.
Tiden er inne.
Gå.
Ivan!
Det går bra. Dette er ikke hjemmet ditt.
Her er det.
Hun er her, Stella.
Hun er fri.
INSPIRERT AV DEN SANNE HISTORIEN OM IVAN
EN LAVLANDSGORILLA FØDT I 1962 I SENTRAL-AFRIKA
IVAN BLE REDDET FRA KRYPSKYTTERE OG TATT MED TIL AMERIKA,
HVOR HAN BODDE HOS EN FAMILIE SOM ELSKET HAM
SOM TREÅRING BLE HAN FOR STOR OG BLE FLYTTET TIL TACOMA I WASHINGTON,
HVOR HAN BLE EN ATTRAKSJON PÅ ET KJØPESENTER
HAN VAR IKKE UTENDØRS PÅ 27 ÅR
DET VAR HER IVAN LÆRTE SEG Å MALE
I 1994 PROTESTERTE BEBOERNE FOR Å FÅ FLYTTET IVAN TIL ET BEDRE HABITAT
DE LYKTES...
IVAN BLE FLYTTET TIL ZOO ATLANTA,
HVOR HAN IGJEN BLE EN STJERNE, MED ET STORT OMRÅDE TIL Å LØPE FRITT
DEN FANTASTISKE IVAN
Fint hus du har her.
Bob?
Hei, kompis, det var lenge siden.
- Hvordan kom du deg inn? - Jeg kan snike meg inn overalt.
Ivan!
Her er hun.
Ivan!
- Julia? - Ja.
Mora hennes liker meg. Det er vel ikke så rart?
Jeg gjør dem en tjeneste og bor hos dem.
Så alle er fornøyde.
- Er det sant? - Ivan.
Vi har savnet deg. Du ser godt ut.
Pappa, ser han ikke lykkelig ut?
Uten tvil.
Onkel Mack, ser han ikke godt ut?
Han gjør det.
Ser du?
Du tegnet det så bra at det gikk i oppfyllelse.
Jeg er så stolt av deg.
Du må aldri glemme at du er den fantastiske Ivan.
Det er meg. Den store sølvryggen.
Tekst: Mari Hegstad Rowland