A tam byl můj dědeček. Sám. Zraněný.
Vyděšený. Ve vesmíru.
Než se jeho posádka vrátila ho zachránit, mohl přežít jen tak,
že pěstoval zeleninu...
v jeho vlastních hovínkách.
Dobře, Kevine.
Musím tě zastavit.
Je těžké uvěřit, že je to pravda.
Paní Westenfeldtová, nevím, co by vás...
Třeba proto, že jde o děj filmu Marťan.
No tak. Už dost, Kevine.
A odkud asi ten nápad dostali?
NETFLIX UVÁDÍ
Panebože.
Clancy?
Jsi v pořádku?
Ahoj, Travisi. Jo. Jsem v pohodě.
Takže dneska je u mě párty.
Naši jsou mimo město. Měla bys přijít. Tady…
- Dej mi svoje číslo, abych... - To nemám.
- Ty nemáš číslo? - Ne, nemám mobil.
Máma mi ho nedovolí.
Myslí si, že sérioví vrazi a lidi z univerzit
získávají informace o tobě ze sociálních sítí.
To je…
To je fakt divný.
Jo.
- Ahoj, Trave. - Ahoj, Emmo.
Tvoje párty bude strašně skvělá.
Šprtko, neměla bys být na zkoušce kapely?
Hele, neřeš je. Jsou otravné.
Doufám, že se večer uvidíme.
Louiso, díky moc. Housle zněly skvěle.
Dobře, lidi, cvičte.
Dobře. Mějte se, děcka.
- Skvělá práce, Clancy. - Díky.
Už jsi dokončila nahrávku na přijímačky?
Ještě ne.
„Ještě ne?“ Clancy, uzávěrka je za dva týdny.
Já vím. Včera večer jsem jednu natočila, ale smazala ji,
protože jsem zněla trochu falešně a vysoké tóny byly nevýrazné.
Poslouchej. Natoč to o víkendu. A dones mi ji v pondělí.
To je vše. To zvládneš.
- Dobře. - Dobře. To zvládneš.
Třída pro děti. Chceš cvičit? Fajn.
Vypadáš dobře. Nečekal jsem tě tady. Vypadáš divoce.
Super pohyby, lůzře.
- Fakt dobrý, brácho. - Byl to jen vtip.
- Kam jdeš? No tak. - Nech mě.
Neodcházej. Vrať se.
Kam jdeš? No tak. Zatancuj ještě trochu.
Celou dobu jsem věděl, že tam jste. A byl to jen vtip.
Budeš strašně slavný.
- Všechno v pořádku, kluci? - Jo. V pohodě.
OBĚDOVÝ DOBROVOLNÍK
Dobře. Proč se nevrátíte k obědu?
Ne tak rychle, vy tři.
Chodíte do osmičky.
Je správné si zasedávat na mladší?
A co s tím uděláte?
Tak dobře.
Nejdřív zjistím, kdo jsou tví rodiče.
Pak zjistím, kde bydlí.
A jednou v noci,
když budete všichni tvrdě spát, vyříznu malou díru do jejich brzd.
Takže v jednu chvíli budete mít brzdy
a v té další projedete stopkou
a po nárazu s jinými auty z vás budou malé nerozpoznatelné kousky.
Jejda! Nestihli jste oběd.
Ať nepřijdete pozdě do třídy.
Počkejte!
- Ahoj, tati! - Čau!
Čaute! Je tu páteček!
- Tak co škola? - Fajn.
- Stalo se něco zajímavého? - Ne.
Dobře.
Tati, tys do školy vzal ty divné věci na prsty?
Ne, tyhle jsem si nevzal do školy, jo?
Mám v autě náhradní sadu.
- To je ještě divnější. - Kevine, řekni sestře,
že být cukrářem vyžaduje obrovskou sílu v prstech?
Na hnětení těsta. Podívej se na ten sval.
Jo, koukej. Je to prstový nindža.
- ¡Holà! Jak se vede, Finchovi? - Ahoj.
Díky, že se s vámi můžu svézt, pane Finchi.
V podstatě jsi člen rodiny, Mim.
Nebuď úchyl! Zavři dveře.
Vypadá to, že jsme komplet. Jedem, tati.
Rád bych, ale nemůžu je předjet, Keve.
Tati, to je… Hrozně špatné pro životní prostředí.
Chce se ti na velkou?
Co, tati? Ne!
Ne, jen si říkám. Protože vím, že nerad chodíš ve škole a…
Vzpomněl jsem si na loňský rok, kdy jsi nešel pět dní a pak se ti konečně...
Tati, přestaň! Zabíjíš mě!
Zabíjím tě? Tys nás zabíjel, když...
Zdravím!
- Pane Finchi… - Paní dvojité véčko.
Víte, co jsem si uvědomil? Paní dvojité véčko a paní Westenfeldtová
má stejný počet slabik. Takže říkat vám paní dvojité véčko,
neušetří čas. Není to legrační?
- Jí je to fuk, tati. - Mě to pobavilo.
Pane Finchi, Kevin měl dnes
zajímavou prezentaci na hodině sociálních studií.
- Vážně? - Byl to projekt o rodinné historii
a Kevin říkal o vaší rodině spoustu fascinujících věcí.
To víte...
A jak se ze skupiny kočovných ruských akrobatů stali astronauti, které NASA
- vycvičila pro tajné vesmírné mise. - To...
Kevin žije ve svém imaginárním světě,
- což může být skvělé… - Ano.
…až na to, že je to na úkor skutečného života.
Až na to.
Takže mu dám víkend na předělání projektu.
- To zní fér. - V pondělí ho může znovu odprezentovat.
Toho si vážím. A je pryč.
Dobře. Všichni se správně připoutejte.
- ...dát kečup na pizzu. - Dobře, Kevine.
- Ahoj, zlato! - Ahojte.
Měla jsi mě vidět, jak jsem si dnes dal frontu u školy.
Jsi králem fronty u školy.
Víš co? Mluvil jsem s paní dvojité véčko. Kevin už to zase dělá.
Kevine, už zase bájíš?
- Jaký byl dneska dozor na obědě? - Jako vždycky.
Jeden osmák měl problém s mobilem, tak jsem musela...
Páni! Osmák má mobil a já ne.
- Pojď, kámo. - Můžeme to probrat? Prosím.
Je čas. Potřebuju mobil.
Jsem poslední ve třídě, kdo ho nemá. Jsem mega exot.
To, že nemáš mobil, z tebe nedělá exota.
To není jako exot typu „sedí u oběda s poradcem,
protože smrdí jako tvarůžek“, ale...
Na střední jsme měli výměnného studenta
a ten fakt nevoněl. Říkali jsme mu Frankie Fromage.
Brr, tati! Mami!
- Líbilo se mu to… - Soustřeď se! Mobil.
Zlato, to už jsme řešili. Na co ho potřebuješ?
Travis Schultz chtěl její číslo, aby ji
pozval na svou párty. Víte, co to znamená?
Je to maturant. Maturant.
Počkat, maturant? Kdo… Co… Který Travis? Jaká párty?
Cože? Ne. Jaká párty? Žádné párty…
- Promiň. - Budou tam jeho rodiče?
- Ježiš. Nevím, mami. - Můžeme zavolat jeho rodičům.
Zavolejme jim. Zavolejme všem.
Panebože. Nedělej to.
Rozhodně ne. Nevolej nikomu. To je tak trapné.
Zlato, poslouchej,
vím, že si myslíš, že to nechápu, ale taky mi bylo 15.
O večírcích něco vím.
- Vážně? - Jo.
Mluvíš jen o tom, jak jsi dřepěla od rána do večera v knihovně.
No, večírky byly a skončily, ale knihovna tam byla vždy pro mě.
Budeš citovat toho mrtvého básníka.
- „Zde nikdo cizí nepřebývá... - ...jen přátelé, jež zatím neznáš.“
William Butler Yeats.
Když to znáte nazpaměť, tak to nezní, že jste byla na moc večírcích.
Žádní rodiče, žádné večírky.
No tak! Mamky jiných to ani nezajímá.
- Nejsem máma jiných. - Jo, očividně.
Mamky jiných mají vlastní život.
Nestrachují se o to, co jejich dcera dělá
a co se jí může stát.
Bože, to je ubohé!
Hej.
Takže jsem ubohá?
Ano, je to smutné.
Víš, co je ještě smutné? Máš zaracha.
Jo, máš zaracha!
Nenávidí mě.
No tak, zlato…
Ničí mi život, Mim.
Jo, zlato. Je šílená.
Naštvalo ji, když jsi jí řekla, že v létě jedeš do Bostonu?
Ty ses jí nezeptala, že ne? Clancy, chceš vůbec jet?
Ano. Samozřejmě. Já…
Asi mě stejně nepřijmou.
Letní škola na Berklee je velmi prestižní.
Každý rok dostávají tuny přihlášek. A jen málo lidí vyberou.
Clance!
Jsi nejlepší cellistka, co znám.
Dobře.
Možná jsem nejlepší cellistkou v našem malém koutku na Cape Cod.
Víš, co si myslím?
Myslím, že jsi skrytě ráda, že tě máma nikam nepustí,
protože pak nemusíš jít se svou kůží na trh.
Cože? To není pravda!
Mim, má zaracha. Je čas jít.
Bezva.
Tak to dokaž.
Půjdeme na dnešní Travisovu párty.
- Mi… - Ano. Ano.
Vezmi si své úzké džíny a červené tílko.
- Miluju tě. - Já tebe taky.
Zůstaň, přestaň! Angusi, ne! Dolů!
Angusi, tady! Dolů!
Sedni si. K noze!
Dostal mě! Sedni. Lehni!
Zůstaň. Já jsem tu pán.
Mazlíčci.
- Ahoj, Lewisi. Jak se vede? - Ahoj.
Kevin se moc těší na dnešní přespávačku.
Díky za pozvání.
- Tady je taška s jeho věcmi. - Bezva.
Včetně jeho speciálních pyžamových kalhot
se senzory, co spustí malý alarm při namočení.
Roztomilé.
Lewis má malý problém s pomočováním.
Mami!
Z toho si nic nedělej. To se stává i těm nejlepším.
Občas se to stává i mně.
Rone! Nechte si zkontrolovat prostatu.
Ale ne, já… Dělal…
Provedu. Měl bych. Určitě bych měl. Nechám.
Kevine? Lewis je tady.
Pojď dolů. Rychle. Jako blesk, synku.
- No tak, kámo. - Ne.
- Pa, zlato! Opatrně. - Jdeme!
Jsou jako tři mušketýři, ale bez, víte čeho
Stavím se pro něj ráno. Přesně v osm.
Dobře.
Bude v pořádku.
A už paří videohry.
Víte co? Co kdybyste dělali něco produktivnějšího?
To děláme. Právě jsme dobyli Tilted town.
Myslel jsem něco s pohybem.
Můj týpek utíká.
Kevine, myslím, že o tom mluvila paní dvojité véčko.
Trávíš moc času v těch imaginárních světech.
Proč nejdete ven, do skutečného světa
a neproběhnete se?
Tady, pane Finchi.
- Co je to? - Seznam mých alergenů.
Je laminovaný proti poškození.
Máma se bála vaší rozvolněné výchovy.
- To je málo… - Vím, co to je.
Dobře. Udělám to snadné. Kdo si dá pizzu na večeři?
- Já! - Nesmím sýr.
Lewisi, bude to naše tajemství.
Nesmím mít tajemství.
To bude dlouhá noc.
Zlato! Mandlové mléko, sójové mléko. Nemůžeme si pro jednou dát normální mléko?
Nemůžeš jen tak něco vymáčknout a říkat tomu mléko.Je to jen oříšková voda.
Máš ráda oříškovou… Počkej.
Zlato, musím jít.
Všechno v pořádku, kluci?
HARDCORE NEZAHRÁVEJ SI S MÁMOU
Sakra!
Hej! Ne! Angusi, ne!
Tady máš, kámo. Náhodou tu pro tebe mám pamlsek.
U této práce musíte být připraveni na všechno.
To bylo úchvatné.
Co vám dlužím?
Dělá to 18,45.
Čtyřicet pět. Jasně. Mám…
- Mám jen dvacku. To je malé dýško. - Netrapte se tím.
Ne, to není můj styl.
Vezměte si to. A ještě moment. Tady.
Mám pekárnu na Wyndhurstské.
Stavte se, jo?
- Cokoli na účet podniku. - Dobře.
- Fajn. Díky, pane. - Tak jo, super.
Milej chlápek.
Je to ona.
Páni! Vybrali jste si perfektní noc...
na stanování. To bude super.
Nechápu, proč nás trestají.
Netrestáme tě. Je to zábava a dobrodružství.
Pane Finchi, nesmím si hrát v neznámém prostředí bez dozoru.
Dobrá zpráva, je to na naší zahradě.
Je tu plot, Lewisi. Takže jste v bezpečí.
No tak, kluci. Šup dovnitř.
Tady to je. Je to vaše.
Koukej na ten stan. Dlouho jsme ho nepoužili!
Jo, protože je na prd!
Všude jsou brouci. A támhle je dokonce kokon!
Všude nejsou brouci! Jen…
Tamhle je. A zpátky na svoje místečko, vidíš?
Buďte tak hodní a spěte se zavřenou pusou, jo?
Tak si to užijte, kluci! To je zábava! Stanování.
Co teď?
- Můžeme si vyprávět strašidelné příběhy. - Dobře.
To zní skvěle.
Začni.
Co to bylo?
Vzduch? Vlk? Jezevec?
- Jezevec asi ne. - Mimozemšťan?
S háky místo rukou?
Ježíši, Mim.
Bože, měli byste se vidět.
Co tady děláte, prckové?
Spíme ve stanu.
Jasný. Proč?
Táta si myslí, že je to pro nás dobré.
Rodiče jsou tak divní.
Co tu děláš ty?
Očividně zdrhám na tajňačku. Rozkošné pyžamko.
A mám tě!
- Promiň, jen jsem… - Ne. Vím, co jsi měla v plánu.
- Chtěla sis vzít jeden. - Ano.
Ano! Já vím.
Pokaždé, když zkusím nový recept, tak ráno vždycky jeden nebo dva chybí.
Podezříval jsem Kevina, ale teď vím, že je bere má dcera.
Vinna.
Dobře.
Třtinový cukr, banán a avokádová poleva.
Ty ses zbláznil, tati.
Trochu divoký, ale řekni mi, co si myslíš.
Dnes jsi byla na mámu trochu tvrdá.
Byla na mě tvrdá. To ona mi dala bezdůvodně zaracha.
Měla své důvody. Takhle nemůžeš mluvit s mámou.
Jste si podobnější, než si myslíte.
Dobře.
Fajn, dost bylo nalívárny. Co si o něm myslíš?
Je to fakt dobrý.
Dobře. Fajn,
- vybral jsem si tu správnou profesi. - Jo...
Dobře. Můžeš ho dojíst.
- Nesahej na ty ostatní. - Fajn.
A jestli se Kevin zeptá, nebyla jsi tu.
- Dobře. Moc neponocuj. - Jo.
- Dobře. Mám tě rád. - Já tebe taky.
A kam máš namířeno?
Na tajný randíčko? S klukem? S chlápkem? S mužem?
Nic mu neříkej.
Všechno na nás řekne. Je to žalobníček.
Nejsem. My zdrháme pořád, viď?
Ty nikam nezdrháš. Moc se bojíš tmy.
Ne, milujeme tmu.
Milujeme tmu, že?
Říká kluk s lampičkou Kapitán Amerika v pokoji.
Hej, není to lampička. Je to plošný iluminátor,
když v noci musím na záchod nebo se napít.
Pořád si vymýšlí blbiny. Je to lhář.
- Řeknu mámě, že jsi mě nazvala lhářem. - Musím na záchod.
Nedívej se na to pití. To zvládneš. Už jsi velký kluk.
- Pes? - Zneškodněný.
Pojď, Lewisi.
Od poledne jsi nic nepil. Včerejšího.
Ty to zvládneš! Dáš to!
Tak jo, jdeme na to.
Hele, Clancy?
Jaká matka, taková dcera.
Zabijete mě cukry?
- Měl jste si vzít posily. - Vzal.
Ahoj! Je to kvůli tomu dýšku?
Opět tě zdravím, Mathildo.
Mathildo? Ne, to je Margot. Aha, dobře. Rozumím.
Takže to je zjevně velké nedorozumění.
Mého kamaráda Baxtera už znáte.
Jean-Paul nás požádal, ať se stavíme a zase to dáme dohromady.
Ne, díky.
Zlato, ty je znáš?
Koruna Durámuranu je tady.
Vypadá to, že na ni dostaneš ještě jednu šanci.
Fakt si myslím, že jste na špatném místě,
mluvíte o korunkách, že? Neidmeyerovi jsou o dva domy vedle
Je zubař, korunkám se věnuje,
- takže… - Nemám zájem.
To je škoda. Potřebujeme vás oba.
Oba?
Oba.
- Mluvíte o mně taky? - Ne.
Řekli jste oba, tak… Proto...
Čas vypršel. Jdeš do toho nebo bereš smrt?
Ne! Ne.
Tak to není. Není to „do toho nebo smrt“, ale „do toho nebo ne“.
Je to „do toho nebo ne“ a za svou ženu
vám chci s respektem říct,
že do toho nejdeme.
Jdu do toho.
Cože?
Zlato…
- Zlato, co... - Dobrou noc.
- Margot! - Uklidni se! Je to jen slabé sedativum.
Máte velmi nebezpečnou ženu, pane Finchi.
Nebo alespoň bývala.
- Margot! - Strč je do auta a jdeme.
Lidi!
Hej, probudíš moje rodiče!
Ne, jsou pryč! Nindžové ti ukradli rodiče.
Vidíš? Nikdy nelžu. Říkal jsem pravdu!
Panebože. Mami?
Proč by někdo unesl tvé rodiče?
Bez urážky, ale tvůj táta je pekař, máma je doma. To není terno.
Myslím, že tvoje máma není tvoje máma.
Myslím, že byla hlavní nindža, byla to nebezpečná žena a
pořád ji oslovovali Mathilde.
Cože?
Máma má jiné jméno než máma?
Ne! Máma nemá jiné jméno, jo? Není nindža.
Ani nepůjde do sklepa, protože se bojí kobylek.
- Jsou zpět! - Bože.
Kdo jsou oni? Co…
Proboha.
Haló?
Je tu někdo?
Hej! Kevine!
Nechci ti ublížit, kámo.
Jsem kamarád tvé mámy. Pamatuješ si mě? Henry?
Dobře. To je fakt super meč.
Jo. Je to pirátský meč.
Nenuť mě ho použít!
Tak dobře.
Kevine, jsi opravdu statečný,
ale oba víme, že to není skutečný meč, že?
Na nindžu vypadá moc tlustě.
Víte, já vás slyším.
Tyhle věci sice zahřejí uši, ale neucpou je.
Kde jsou naši rodiče?
Poslouchejte.
Děcka, bude to znít zmateně
a trochu děsivě.
Jmenuji se Henry Gibbs a jsem americký maršál.
Pracuji v oddělení WITSEC. Možná ho znáte jako ochranu svědků.
Asi před 15 lety vstoupila do programu tvoje máma.
Počkejte.
Naše máma je v programu na ochranu svědků?
Jako ten pro mafiány?
Nesmím se zaplést se zločinem.
Děcka, hele.
Kdysi dávno se tvoje máma zapletla do špatných věcí
s velmi nebezpečnými lidmi z Pescatriciovského syndikátu.
Šli do vězení a přesvědčili jsme je udat velkou rybu.
Hned pak jsme jim museli dát novou identitu
a mým úkolem bylo ji chránit.
Naše máma měla úplně jiný život? Jak se vlastně jmenuje?
No, to jsou tajné informace...
Mathilde Tremblayová, narozena 7. listopadu 1976 v Ontariu v Kanadě.
Jsme Kanaďani?
Počkat, to je můj mobil? Jak jsi ho odemkla?
Cože? První čtyři číslice vašeho odznaku?
Jo, to bylo fakt těžký.
Nelíbí se mi. Dobře, poslouchejte.
Na internet se dostalo video s Kevinovým tancem a jeho mámou.
Stal se z něho virál s mega zásahem.
Ti darebáci ho museli vidět a vystopovat ji.
Video se mnou…
Ale ne. To… Ne, to se nestalo.
Dobrá práce, Kevine.
Snoubenec: Leo Beauchamp,
narozen 11. května 1974. Páni, koukni na toho krasavce.
- Cože? Měla snoubence? - Je docela roztomilý.
Je to hudebník?
Kdy byli zasnoubení?
Už je to dávno. Ještě než jste se narodili.
Děti, vaše máma je úplně jiná osoba, než kým bývala.
Jo, bez legrace. Byla to Kanaďanka jménem Mathilde!
Co za špatné věci udělala?
Kradla věci. Velmi drahé věci.
Já to věděl! Vždycky si bere vzorky zdarma v obchodě.
A ne jen jeden. Bere si jich hodně, víte?
Říkali, že „se zase dávají dohromady“ a ona řekla, že do toho jde.
Co… Ne. Hej, přestaň.
Přeskakujeme k závěrům. Tvoje máma…
Máma? Kdo je máma? Je to vůbec naše pravá máma?
Je něco skutečné?
- Můj celý život byla lež! - Ach, Kevine…
Je to vůbec moje pravé jméno?
Jistěže je to tvoje jméno.
Nesnáším hokej a kanadskou slaninu. Je to jen šunka.
Řekla jsem jí dnes fakt hnusné věci.
Nazvala jsem ji ubohou.
- Říkal jste video z internetu? - Jo, bylo roztomilé.
Počkat. To je její náhrdelník. Má ho vždy na krku.
- Nikdy ho nesundává. - Jo, nikdy.
Koukněte na tohle.
Nechala vzkaz!
- Cože? - Ano, co to je?
Ang… Am… Angu…
„Angus.“
- Kdo je Angus? - Kdo je Angus?
Váš pes. Bože.
Ahoj, Angusi.
Angusi!
Co nám máš říct?
Haló? Je někdo doma?
To je k ničemu.
- Co je s ním? - Nevím. Spí jako dudek.
Kámo, je zdrogovaný.
Sundej mu obojek, ať to má pohodlnější. Chudáček.
Počkej.
Ulice Fayettova 199.
To není naše adresa.
Počkat.
Koukej! Ty symboly se shodují. To musí něco znamenat, ne?
Co by to znamenalo? Kdo je na té adrese?
Já nevím. Možná se nám máma snaží něco říct?
- Musíme jít! - Děti, poslouchejte.
- Ať už se snažíte o cokoli… - Ne!
Ať už je tam cokoli, může nám to pomoct je najít.
Můžeme to spravit.
Pojďme dostat mámu a tátu zpět.
Ani náhodou.
Jsou to nebezpeční lidé. Musíte to nechat na dospělých
a vyškolených profesionálech jako jsem já.
Jste svázaný vánočními řetězy.
Hej! Nemůžeš mě tady nechat. Vidíš?
Víš co? Možná jsem tě špatně odhadl.
Kdybys mohla…
Je nejhorší.
- Miriam? - Jo, to jsem já.
Je pozdě.
- Ví o tom rodiče? - Ano!
- Jo. - Jistě.
Přidali se k gangu nindžů.
Je to něco divnýho? Nebudu mít problémy?
Ne, kámo. Vážně?
Nedělej to divný. Děláš to divný.
Mám ti dát jednu hvězdičku?
- Udělám to. - Udělá to.
Lewisi, no tak.
Je to naše šance stát se hrdiny ve skutečném světě.
Ne v tom imaginárním světě, ve kterém prý žijeme.
No tak. Pojďme zachránit mé rodiče.
Dobře.
Kluci, jedeme.
Nastup si.
Připoutejte se.
- Jdi. - Fajn. Dobře.
Ochrana svědků. Nemůžu uvěřit, žes mi to neřekla.
Zlato, o tom je ochrana svědků.
- Nesmíš to nikomu říct. - A co?
Měla jsi volné napojení na zloduchy, kteří se podíleli na zločinech?
Tak nějak to bylo.
Takže nejsi z Nebrasky?
- Ano. - Ano!
Jsi z Nebrasky. Dobře, aspoň to je pravda.
Ne. Teda ano, nejsem z Nebrasky.
A co tvoje fotbalové triko?
To mi dali.
- Promiň, nemohla jsem ti to říct. - Je naše manželství lež?
- Ne. Vím, že je to trauma. - Jo, je to trauma. Míří na nás
- pistolí. Unesli nás. - Sklapni, než vás oba zabiju.
Angusi!
Angusi! Ahoj, kámo.
Tys zestárnul.
Kdo je tam?
Mathilde.
Leo.
Kdo je to?
- Její snoubenec. - Její co?
To je skvělé. To je... to je skvělé.
Co tady děláš?
Promiň.
Za co?
Za tohle!
Co se děje?
A jsme tady, děcka.
- Bezva. Strašidelný sklad. - Je to roztomilé. Je to bomba.
Tahle noc je čím dál lepší.
Nesmím se vloupat a vstupovat na soukromý pozemek.
Je to na tobě, Lewisi.
Týme, dáme to. Díky, lidi.
Počkejte na mě.
Moment! Chci se ujistit, že tomu rozumím.
Pořídili jsme stejnou rasu psa
a dala jsi mu stejné jméno. Víš, jak jsem mu chtěl říkat?
Indiana Bones. Ale tys trvala na Angus a teď už vím proč.
Nemohla jsem ho vzít do programu s sebou. A chyběl mi.
Dnes je ve Velké koncertní síni půlnoční galavečer.
Královská koruna Durámuranu.
Koruna bude na hlavě královny z Moldany.
- Král a královna… - Sorry, nechci rušit, madam.
Zlato, existuje druhá sada dětí,
které vypadají přesně jako ty naše, o kterých bych měl vědět?
Počkej. Máš děti?
- Samozřejmě, že máš. - Jo.
Ach jo.
Když jsme oba šli do programu, tak…
Tak jsem nikdy nenašel… toho správného člověka.
Víš, co jsi ještě nenašel, Leo?
Svoje rukávy.
Nemohl jsi najít rukávy. Je zima!
- O co mu jde? - Rone!
Víš co? Odpověď zní ne. Nejdeme do toho.
Tak jsi nám k ničemu.
Ne. Počkejte.
Když to ukradneme,
tak to bude vše. Skončili jsme. Budeme si kvit.
Necháte mou rodinu na pokoji.
Když to zmákneme, tak už nebudeme muset nikdy pracovat.
Zmizíme. Ty tvoje děti budou v bezpečí.
Ne, je to moc nebezpečné.
Je tak vysoký!
Víš, co říkali. Když v programu spácháme další zločin,
půjdeme do vězení na dlouho.
Tentokrát nedostaneme druhou šanci.
Tak to by nás neměli chytit.
Tohle je jednotka číslo sedm.
Ale je zamčená. Samozřejmě.
A nemáme ten číselný kód.
Používám ke skříňce datum svého narození.
Zkus moje narozeniny.
Já mám narozeniny 20. března.
Moje narozeniny.
Je tam tma.
Tohle je trošku zklamání.
Jsou to jen krámy po babi a dědovi.
Nic zajímavého tu není.
Já nevím, zlato. Je tu spousta židlí.
Tady nic nenajdeme.
V tomhle rohu jsou alespoň čtyři židle.
Ten počet židlí před námi mě fakt odrazuje.
DNA rozeznána.
Cos to udělal, Kevine?
Nic! Už to tam bylo.
Cože?
- Kevine? - Kevine? Keve?
Kevine?
Ou, jé.
Myslím, že vaše máma nebyla jen obyčejná zlodějka.
Jo.
Tahle kára byla ve Forza Horizon!
- Cože? - Je to nejvzácnější auto!
Nemůžu uvěřit, že babi a děda jedno měli!
Páni!
Ty jo, je tu spousta pout.
Dobře...
Tvoje máma je každou sekundou víc bezva.
To je její?
Páni! Koukej na to! Hele, je to vystřelovací nůž!
Páni!
Tak co myslíš?
Musíš si ji sundat,
protože jsem se zabouchla.
Co tohle dělá?
- Na to nesahejme! - Jo.
- Počkat, v kapse je něco. - Cože?
Panebože! To je moje máma?
Ani mi nedovolí obarvit si vlasy.
Kdo je to?
THE CARP AND CLAM
WILLIAM
Kdo je William?
Nevím. Tomu telefonnímu číslu chybí poslední číslice.
Je tu i adresa. Možná ho tam najdeme.
Ale je to až ve městě.
Jak se tam dostaneme? Nikdo nemá řidičák.
Upřímně, i kdybychom měli, páteční zácpa bývá strašná.
- Je to tak na tři hodiny. - Ale je to jen 30 námořních mil.
Tábor pro malé mořské biology.
Třicet mil. To zvládneme, ne? Ale potřebujeme loď.
Znám někoho, kdo má loď.
- Ne. - Jo.
- Ne. - Ano.
- Mim! - Clancy!
- Zbláznila ses? - Zbláznila ses?
Uděláme to.
- To nemůžu udělat, Mim. - Musíme! Musíš to udělat!
Jsi blázen!
¡Cállate la boca!
Je to pro záchranu tvých rodičů.
A možná budeš mít kluka.
Do toho nejdu.
Kluci, jedete taky?
Jo, jen chystáme vercajk.
Dobře, co tohle?
Je to jen pero.
No, máš pravdu. Dám to zpátky.
Pero, které střílí lasery!
Zásah!
Polož to, jo? Přestaňte sahat na ty věci! Jedeme!
To možná bude potřeba.
Jak nás chceš dostat do Bostonu? Máš povolení, ale ne řidičák.
Dvakrát jsi řídila tátovu dodávku a dvakrát jsi nás málem zabila.
Málem jsem nás nezabila... podruhé.
V pohodě! Zvládnu to. Jsem skvělý řidič.
A ta paruka je hrozná. Sundej si ji, prosím.
Máš pravdu. Jako zrzka nevypadám dobře.
- A co dělá tenhle čudlík? - Ne, počkejte!
- Co? Bože. - Režim predátor aktivován.
Uveďte svůj cíl.
- Co to děláš? Dobře... - Bože! Co to děláš?
Zblázni...
Zpomal!
Nic nedělám! Řídí to samo!
Nesmím jezdit v režimu predátor!
Jsem moc krásný, abych umřel!
Fajn.
Jsme v pohodě. Dobře.
Panebože!
- Ne, Kevine, proč vystupuješ? - Jdeme taky!
Na tuhle párty nejdete.
Zůstaň tady venku! A nemačkej žádné další čudlíky. Dobře?
- Ale je tma! - Musíme jít.
Bože, je tu tolik lidí.
Mim. Páni, Mim, co to děláš?
- Musíme vymyslet, co řekneme... - Řekneme: „Dej nám loď.“
- Nejde jen tak… - Chovej se přirozeně.
- Běž do vody. Bav se! Buď v pohodě. - Jen se ztrapním a…
Travisi.
Ahoj. Tys přišla.
Ahoj. Super párty.
Díky.
Musíme se dostat do Bostonu.
- Cože? - Jestlipak to není Clancy Finchová.
Nečekala jsem, že bys přišla na párty pro starší.
Víš jak: „jednou exot z kapely, vždycky exot z kapely.“
- Čau, Mim, hezký hadry. - Fakt? Tvý jsou hrozný.
- Díky. - Hej! Co je?
Ahoj, prcku. Jak je?
Počkej, panebože. Přišla jsi i se svým bráškou?
To je divný. Jak ses sem vůbec dostal? Přivezla tě máma?
Ne, unesli ji nindžové.
A ona nás sem odvezla v super hustým autě.
Počkej. Nejsi ty ten tančící trapák ze záchodků?
Jo, je strašně divný.
Dobře.
Fajn. Ahoj. Čau. Musíme se dostat přes záliv do města. Spěchá to.
V noci nemůžeš jet přes záliv.
Aha. S brášky jezdíme v noci na ryby na druhou stranu pořád.
- Je to super. - Můžeme vás vzít. Že, Joey?
To je fuk. Užijte si to s exotem z kapely a její bandou.
Taky tě miluju.
- Půjdeme připravit loď. - Fajn.
Běžte „připravit loď“.
Máte pořádné ochranné prostředky na vodu?
- Skoro rozhodně ne. - Ne.
Dobře, takhle se to stane. Baxter bude sbírat informace. Já ruším.
Vy dva, hrabě a hraběnka Van Der Holtovi
z Belgie… zajistíte korunu.
Únikové cesty jsou výdechy na východní straně dámských toalet.
Dostaňte tam královnu a koruna je naše.
Nechala sis odstranit tetování?
Tetování? Říkalas, že je to znamínko.
Oba jste měli stejné tetování?
Připravte se.
Za deset minut vyrážíme.
Říkalas, že je to znamínko.
Zlato, nevím, co ti mám říct. Omlouvám se.
- Myslíš Vermeera v Dubaji? - Přesně tak.
Královně bude špatně, dostaňte ji na záchod.
V Dubaji?
Tys byla v Dubaji?
Tak a dost!
Chci hned teď vědět, do čeho jste oba zapojeni.
- Robe… - Rone.
Dobře.
Podívej, byli jsme jen blbý děcka
hledající lepší život.
Vše jsem chtěl snadno.
Zapletl jsem nás s Jean-Paulem Deauxville.
- Dobře. - Opakuji po tobě.
Ano, skoro.
Je to velmi nebezpečný, velmi propojený muž.
Velký pašerák a překupník.
Vy jste pašeráci?
Drog?
Ne, zlato, neboj. Nic takového.
Byla jsem zlodějka... drahých věcí.
Velmi drahých věcí.
Neocenitelné artefakty k prodeji na černém trhu. Mathilde...
byla nejlepší.
Dobře, to není… Nebyla jsem nejlepší.
Ukradla jsi brunejskému sultánovi oblíbeného poníka při zápasu v póle.
Dobře. No jo, to bylo dobré.
To jsou ale hezké vzpomínky na časy,
kdy jste oba byli ulhaní pašeráci.
- Máš pravdu, Rossi. - Jmenuji se Ron!
Bylo to nebezpečné a nelegální
- a byla to má vina. - Rone.
- Oba jsme se mýlili. - Ale tys mi otevřela oči.
Přesvědčila mě, že toho musíme nechat.
Jedinou cestou byla ochrana svědků.
A naše výpovědi dostaly Jean-Paula za mříže, kam patří.
Správné rozhodnutí.
Páni.
Ale mě to stálo všechno.
Jdu s tebou.
- Co? Ne. - Jdu s tebou.
- Nenechám tě... - Ne! Určitě ne. Je to moc nebezpečné.
Ne, může se hodit.
- Díky. - K odvedení pozornosti.
Zvláště stane-li se něco jako v Rumunsku.
- Rumunsko? Kdy jsi byla v Rumunsku? - Zlato, ne…
Poslouchej. Slyšíš to?
To je helikoptéra. Letíme s ní. Nemáš Kinedryl.
- A co tvoje nevolnosti? - Nebývá mi špatně. Tohle...
Ano, bývá. Pamatuješ,
jak jsi na poslední plavbě prozvracel čtyři dny?
Za to mohl bramborový salát od krále Neptuna.
Nejde dělat přílohu obsahující majonézu
a po šesti hodinách v teple nečekat následky.
Kluci, jsem jako rybka ve vodě. To je moje.
Je v pořádku?
Trpí mořskou nemocí jako jeho táta.
Pobřežní stráž USA. Vypněte motor a připravte se
na okamžité nalodění vaší lodi.
- Opakuji, pobřežní stráž USA. Vypněte… - Travisi, co se děje?
Nemám zrovna lodní osvědčení, takže…
nás možná zatknou.
- Cože? - Co myslíš tím, že nás zatknou?
Nemůžou nás zatknout! Musíme najít mámu!
Můžeme je zdržet a říct, že jsme se ztratili. Vy plavejte.
- Tak... - V žádném případě!
Nemáme na vybranou, lidi!
Je dost tma, tak vás neuvidí, ale musíte pohnout.
Jsou tam věci,
- které nás mohou sníst? - Ne.
No tak, musíte jít.
Clancy, co to děláš?
Musíme to udělat.
Neskákej!
Páni.
Lidi, no tak.
- Honem! Musíte skočit. - Já to nedám, Keve.
Můžeme to udělat společně.
- Skočte! - Bude to v pohodě.
- Tady pobřežní hlídka USA. - No tak, lidi. Honem!
-… a připravte se na… - Dáš to, Mim.
Jedna. Dva…
Tři!
Neodejdeme, dokud trochu nedostaneme, tak sem nějaký doneste...
To jsem nikdy nechápal. Přijdou,
zpívají koledy, chtějí cukroví a neodejdou, dokud je nedostanou.
Kde je v tom duch Vánoc? Je to jen vydírání.
Víš, co myslím?
Dobře, uklidni se, budeme kamarádi, že?
Že jo? Podívej.
Cupcaky, co?
Chceš cupcaky? Dáme si cupcaky.
Podám ty…
Pro krále a královnu bude uvítací řada ve velkém tanečním sále.
Leo, ty narafič otrávený pásek na Mathildinu pravou dlaň.
Mathildo, jakmile potřeseš královně rukou a přeneseš na ni jed,
tak se jí oleje vstřebají do kůže.
Budete mít asi tři minuty, než jí bude zle.
Nezemře, ale chvíli se bude cítit zle.
Postarej se, aby se tvé pravé ruky nedotkl nikdo jiný kromě královny.
Zlato, určitě ti nic není?
Ten let helikoptérou tě pěkně zřídil.
Ne, jsem v pohodě.
- Určitě jsi v pořádku? - Ne, jsem v pohodě. Jsem úplně…
Budeš...
Polkl jsem to.
Potřebuju trochu chleba na zklidnění žaludku.
Bude tam nějaké jídlo, ne?
Dnes večer nebudeme mít čas na jídlo, Ryane.
Jo, Rone.
To je Ron, Leo.
A nemluvím o večeři při svíčkách, Leo.
Mluvím o předkrmech nebo jednohubkách,
víš? A přijde mi to opravdu zajímavé,
že náhodou v tašce najdete padnoucí elegantní smoking
ale tady jsem, vypadám jako...
bezďákův sluha.
A je v tom vedro jako v berberském koberci.
Víš co?
Až budeme příště spolu plánovat krádež, zajistím, abys měl větší výběr, Raji.
Už vím, že víš, že mi říkají Ron.
Baxter vás sleduje. Držte se plánu.
Promiňte. Pardon.
Proč to děláme?
- To nebylo tak zlé. - To bylo strašný.
To bylo fakt strašný.
Jsi fakt dobrý plavec, Keve.
Díky. Hrál jsem Čelisti v Čelistech.
Mlč, Kevine. Ne, nehrál. Jsi tak divný.
Hele, opravdu,
skoro celou cestu plaval se mnou na zádech.
Takže možná na něj teď nebuďme zlý.
Celý můj život mi proběhl před očima.
- Keve? - Jo?
Byl fakt krátký a opravdu nudný.
Bylo to…
Cítil jsem prsa na zádech.
To je první meta, myslím.
Stálo to za to.
- Pípá ti spodní prádlo? - Ne. Tvoje?
Ne.
To je z té vody ze zátoky. Zjevně nefungovaly.
Bože, voda ze zátoky! Fuj! Proč tu jen tak tlacháme? Bože!
Ne, nemůžu. Já prostě nemůžu. Musíme se hned převléct.
Obchod se suvenýry. Pojďme tam.
Tak jo!
Hej, kámo, koukej na to.
Vaše pasy.
Vítejte, hrabě a hraběnko Van Der Holtovi.
A…
Tohle je náš osobní tajemník
Suzanne.
- Su... - Suzanne.
Zdravím!
Jo, Suzanne je moje příjmení,
ale mí kamarádi mi říkají…
Frankie Fromage,
protože sýr je tak silný a já jsem silný jako sýr.
Jsem trošku víc než „tajemník“, víte?
Jsem jejich bodyguard,
protože umím praštit a moje ruce
jsou smrtící zbraně, víte? Tak pozor na mě.
Porazím…
Hej! Ustupte.
Zaplatí to. Je to hrabě. Je velmi bohatý.
Tak mu to připište na účet. Kam mě vedou?
Je to jen preventivní opatření. Není na seznamu.
Až ho mí muži prohledají, připojí se k vám uvnitř.
Buďte důkladní, jak jen potřebujete.
- Kam zmizeli? - Nevím.
Co to máte na sobě?
Vzali jsme vám pláště.
Ty si nevezmeme.
Dobře, je zima. Beru. Sem s ním!
Prr, hej.
Kde jste vzali ty kostýmy, co?
Zůstaňte, kde jste. Jdu dolů.
Sakryš! Pojďte! A sundejte si ty paruky. Vypadáte směšně.
Ale vypadáme v těch kloboucích starší?
Naprosto.
ZAVŘENO
Cože? Je to jen čistírna. Kde je Carp and Clam?
Promiňte, nevíte, kde je Carp and Clam?
- Ten bar? - Jo.
Býval tady, ale vyhořeli. Zavřeli asi před šesti lety.
Dobře. Děkuji vám.
- Co budeme teď dělat? - Nevím.
ZDE NIKDO CIZÍ NEPŘEBÝVÁ WILLIAM BUTLER YEATS
WILLIAM
Lidi, hele. Co to máma pořád říká?
„Přestaň všude lepit šušně?“
Fuj, ne. Tu druhou věc. O té knihovně?
Ach! Pořád mluví o tom, jak chodila do knihovny,
protože neměla kámoše.
Snaží se mě přimět číst. Na to jí neskočím.
William je ten mrtvý básník, co ho pořád cituje.
Lidi, tohle je mámina knihovna. A tohle číslo není
telefonní. Je to Deweyho desetinný systém.
- Je to signatura knihy v knihovně. - Jdeme!
Je zamčeno.
Jak se tam dostaneme?
To se hodí.
Nevím, kdo je Dewey, ale jeho systém je na nic.
Mám to. V horním patře.
Možná je v těch knihách napsaná nějaká zpráva.
Bože, to je musíme všechny přečíst?
Ne. Ani náhodou.
Tady má být ta kniha. Je pryč!
Možná měl Henry pravdu.
Možná je to práce pro policii.
Počkat.
To je William Butler Yeats. Její oblíbenec.
To nemůže být náhoda.
Možná nehledáme knihu, možná máme najít… tohle?
Ačkoli se schováváš v odlivu a proudu bledého dmutí, když měsíc zajde,
lidé dnů nadcházejících budou vědět o nahození mé sítě.
Kámo, tvoje máma je hotová z Šifry mistra Leonarda.
Co hledáš?
Počkat.
- Co to je? - Je mámy. Přinesla jsem ho.
Ne. Nee. Ne.
Do toho nejdu. Dnes večer nejdu po schodech zkázy. Ne. Ne.
Ať už je dole cokoli, dovede nás to k našim.
Dovede? Fakt? Nebo je to ta část, kdy se čtyři kurážná děcka
dostanou do děsivé
neznámé temnoty. A už si bere stoličku.
Panebože. Nedělej to.
Nemyslím si, že to máme udělat. Je to špatný nápad.
Teď děcka vcházejí dovnitř.
Tohle nechci. Nechci tohle dobrodružství.
Ne. Panebože, ne.
Kde mám lampičku, když ji potřebuju? Dej mi svoje světlo!
Neboj, to zvládneme!
Fuj.
Co to je? Satan?
Ne! Nesnáším to.
Tohle nesnáším. A taky ten tunel. Co je to? Kde to jsme?
Neměli bychom tu teď být.
Hele, vím,
že tenhle večer byl šílený a možná z toho tunelu nevyjdeme živí...
- Kámo! - … ale ty jsi Mim.
- Ano? - Ty se ničeho nebojíš.
Jsi nejstatečnější člověk, co znám.
Nedokážu udělat půlku toho, co ty.
Clancy, podívej, kde teď jsme.
Procházíme tímto temným a odporným tunelem, protože jsi to chtěla,
při té nejhorší noční jízdě všech dob.
A děláme to v těch nejhorších hadrech na světě.
Co je to? Nesnáším ty kraťasy.
Mají nepřirozenou délku do půlky stehen.
Chceš odvážnost? Do půlky stehen je odvážné.
Obejmi mě. Co to děláš?
No tak.
Tak do toho. Jen vy dvě, dělejte.
Pavučina!
Ty jo, to bylo slizký.
Nerad bych viděl tu zrůdu, co udělala tu věc.
A co je tohleto?
Jaké bylo prohledání dutin?
Zábavné.
- Musíme se spojit s Henrym. - Ne, je to moc riskantní.
Uděláme, co chtějí.
Zmizí. Tvoje rodina bude v bezpečí.
Počkat, kdo je Henry?
Henry, tvůj nejlepší kámoš z výšky?
Budu hádat. Nechodili jste spolu na vysokou.
Zlato, je to maršál přiřazený k mému případu.
Přišel na Díkůvzdání, když byl Kevin ještě malý.
Upekl jsem brusinkový chléb a tvrdil, že mu moc chutná.
Byla to naplánovaná návštěva. Chléb mu chutnal. Všem nám chutnal.
No, proč by mu nechutnal?
Vaše excelence,
má žena, hraběnka Van Der Holtová.
Krasavice.
Ano, mám velké štěstí.
Na to jsem nikdy nezapomněl.
Tak jo, to stačí. Dobře, jedeme domů.
Dotkl jsem se. Mám to v puse.
Co se stane po pozření?
Pamatuješ, když Kevin vypil svítící tyčinku a lékař řekl,
ať pije mléko? Máte trochu mléka?
Potřebuju mléko! Můžu dostat mléko?
Omluvte prosím našeho asistenta,
- necítí dobře. - Otrava jídlem.
- Hrozné. - Otrava mozku, to je ono.
Víte co?
Jsem v pohodě.
Jsem v pořádku, fakt.
Víte co? Myslím, že jsem reagoval přehnaně.
Silný imunitní systém. Trochu přeháním. Těší mě v…
Myslím, že jsem v pořádku.
- Pohyb! - Ach bože.
Vypadá to jako něčí hnusný dům.
Jaká zrůda by tady žila?
Jací šílenci by tu slídili,
- když tu nebydlí? - Máš pravdu.
Ne! Neubližujte mu.
Začni mluvit. Jak jste to tu našli?
Máma měla klíč! Je to Margot Finchová!
Neznám ji. Špatná odpověď.
Ne. Mathilde Tremblayová!
Myslel Mathilde Tremblayová.
Ona nás sem poslala.
- Odkud znáte Mathilde? - Je to naše máma!
Nejspíš je to naše máma. Prosím, neubližujte mi.
Jo. Máš její oči.
Dobře. Znáte ji?
Jo. Byly jsme jako sestry.
Páni. Máma není tím, kým jsem si myslela.
Aha. Jasně.
Akorát jdu z práce.
Kde pracuj... Ach, vy...
Jste ty věci ukradla.
O nic nejde nebo tak. Pořád něco krademe, že?
Jednou jsem si vzal dva pudinky naráz. Jsem hrozný kluk.
Kevine. Mohla byste nám…
říct vše, co víte o mé mámě?
Vyrůstaly jsme spolu. Kradly. Jen věci pro děcka, víte.
Podvádění turistů, kapesní a jiné drobné krádeže, základní vloupačky.
Vaše představa o „věcech pro děcka“ je dost odlišná od naší.
Pak jsme se zapletly do špatností s týpkem jménem Jean-Paul.
Jean-Paul. O něm mluvil Henry.
Je teď ve vězení, ale jeho lidi šli po mojí mámě
a teď plánují velkou operaci a…
my se ji snažíme najít.
Proč myslíte, že chce být nalezena?
Ten váš náhrdelník. Nechala nám ten samý,
ať se dostanem sem.
Nechala nám hodně stop, co nás dovedly sem.
Chtěla, ať vás najdeme.
Takže nám pomůžete?
Tvoje máma mi něco dala, než šla do programu na ochranu svědků.
Řekla, že budu vědět, až přijde čas ji otevřít.
Co je to?
Je to pager.
Bože, dávné časy byly tragické.
To není pager.
Je to staré sledovací zařízení.
Je mi o dost líp.
Dobře. Jo. To je všechno. Nic dalšího nebude.
Jo, mám toho dost.
Vyhněte se omáčce z mořských plodů.
Když už dávám rady, držte se od ní dál,
protože obsahuje majonézu.
Takže to není dobrý nápad.
Takže se od ní držte dá...
Myslel jsem, že to vyjde z obou stran.
Ale nešlo... Nešlo.
V pohodě. Jsme v pohodě.
Co se vám stalo s přízvukem?
Co se stalo s mým…
Jak se opovažujete, pane?
Co? Kdo? Pane!
Jak se opovažujete...
mi říkat něco takového
- před královskou rodinou? - Stačí.
- Co? - Zavolali jsme na váš konzulát.
Tyhle jsou falešné.
Hrabě ani hraběnka Van Der Holtovi neexistují.
Počkat. V kolik jste volal…
- Možná byli na obědě a… - Hlídej je.
- šli na procházku. - Vyřídím to.
Ne, možná si šli koupit croissant nebo...
Z obou stran.
Musela mít implantované osobní sledovací zařízení,
kdyby se něco stalo.
Velká koncertní síň v centru.
Duran Duran! Říkali něco o koruně Duran Duran!
Durámuranu? Koruně Durámuranu?
Panebože. Je to Svatý grál.
Už léta ji sledují. S tvou mámou jsme se
ji jednou pokusily ukrást z Louvru.
To je dobrá pohádka.
Dnes je ve Velké koncertní síni akce. Velký galavečer.
Víte co? Jestli je koruna na galavečeru, tak je tam i vaše máma.
Dobře, skvěle! Jdeme!
Ne. Postarám se o to, jo? Zůstaňte tu. Není to úkol pro děti.
Ne. Musíme jít. Nic se nám nestane. Slibuju.
Roztomilé. Je mi fuk, jestli se vám něco stane.
Zpomalíte mě a vyzradíte.
Nikoho nezpomalujeme. Umíme zapadnout, že?
Opravdu, generále?
Vlastně je to typický znak vojevůdce.
Ale historicky správná fakta teď nejsou důležitá.
Bez debat, jo?
Máma vás sem poslala, abych vás ochránila
a ne vás poslala na smrt. Uvelebte se.
Jsou tu videohry, burákové máslo…
- Mám alergii na buráky. - Taky.
Nejdete se mnou.
Tak dobře.
Ale… ze zvědavosti, jaký máte plán?
Projdu ventilací vedoucí k metru,
pojedu k Velké koncertní síni v centru.
Ještě něco?
Jo, o jakou ventilaci jde?
Tady nahoře…
Nehledejte mě a nezabijte mě, prosím. Potřebuju najít mámu.
To nebylo špatné. Ačkoli, určitě tě najdu a zabiju.
Zabijete ji, ale my jsme v pohodě, že?
Pospěšte si!
Nesmím být ve veřejné dopravě
- bez doprovodu. - My víme!
Kam teď?
- Tudy! Pojďte. - Dobře!
Nikdy se nedostaneme přes tu ochranku.
Nevím jak vy, ale my se tam možná dostaneme.
Viděl ses?
Máš pravdu. To je tou vázankou.
Hej, co tamtudy?
Okno je otevřené.
Nevejdete se.
Udělám to.
Nemá tvá máma
pravidlo, že se nesmíš uprostřed noci vloupat do budov?
Moje máma tu není.
- Sundal si plášť. - Dobře.
- Drž mi klobouk. - To čumím.
Pojď, Lewisi.
To dáš, Lewisi.
- Mohli byste mi pomoct s touto částí. - Jasně. Jen jsme čuměli.
Promiň.
- Jsem v pohodě. - Je to tam.
To zvládneš!
Zmáčkni se!
Panebože. Dívejte.
Páni, to mu fakt jde.
- Jejda. Aha. - To nic.
To rozchodíš. Jde ti to dobře.
- Ví, kam má jít? - To doufám.
Dobře.
Hej! Co tady děláte?
Byli jsme…
Snažíme se najít cestu už drahnou chvíli.
Takže, kudy na scénu? Jo, musíme se připravit.
Právě jsme dorazili z Denveru. To není letiště, ale peklo, nemám pravdu?
Tam jsem nikdy nebyl.
Jsme ten objednaný dětský hudební soubor.
Půlnoční jízda Paula Revera?
Nikdy jste o nás neslyšel? Jsme dost populární na YouTube.
Mim, ukaž mu to video. To virální.
Zásah 2,3 miliony a další stále přibývají.
No tak. Myslíte, že se takhle oblékáme jen tak?
Dobře, tak pojďte.
Dobrý večer.
Jsme Půlnoční jízda Paula Revera.
Máme tu úžasné představení
pro všechny přítomné. Dnešní večer zahájí
Cool Clancy na cello.
Kapelo, hraj!
Posaď se.
Keve.
Ne. Nemůžu. Nejsem jako ty.
Já to věděl. Já to věděl!
Ochranka?
Máme tu situaci na pódiu. Děti v poutních botách.
Clancy, musíš začít hrát. Teď.
Kevine, nemůžu hrát před tolika lidmi.
Samozřejmě, že můžeš. To zvládneš! Rychle!
Nejsem připravená.
Ale jsi. Jsi šíleně talentovaná.
Potřebuji posily. Pojďte sem, děti v nabíraných košilích.
Potřebuji pomoc.
- Posily hned, prosím! Díky. - Počkejte.
Dostali jsme nové rozkazy, abychom je vzali na ambasádu.
Zapojila se FBI. Zjevně jde o nějaké bezpečnostní riziko.
Zařiďte to.
Tak vy dva máte tajný kód, tajný jazyk.
To se děje? To je perfektní.
A co to znamená, Leo?
- Přikrč se! - Co...
Co se děje?
Zrušte to. Jsou praví.
Jdeme.
Kde ses to naučila? Zabila jsi ho?
Ne, rozdrtila jsem mu průdušnici.
Při rychlé lékařské péči bude v pořádku.
„Rozdrtila mu průdušnici.“ Zabila jsi někdy někoho?
Ne! V polovojenském výcviku nás učili, jak zneškodnit cíl
do čtyř vteřin bez použití smrtících taktik.
„Polovojenských výcvik“? „Bez smrtí...“
Minulý týden jsi po mně chtěla otevřít sklenici hořčice. Předstírala jsi to!
- Předstírala jsem to. - Je celý náš život lež?
Neměli... Co bude... Co...
Koho jsem si to vzal?
To je Clancy?
To zní jako Clancy.
Clancy…
- Mami? - Děti, zůstaňte tam. Jdu pro vás.
Mami!
Tohle dělá máma, když spíme?
Nechte toho!
Táta nevypadá dobře.
Bože, vypadá úžasně.
Tamhle je chlap.
Z cesty!
Koruna. Vem...
Pojď, skoč!
- Clancy. - Ahoj.
Musíme odsud pryč.
Teda! Jak jste se sem dostali?
Našli jsme tajný kód, který paní Finchová nechala na lince a pak…
- Našli jsme její tajný úkryt. - Pak tě Jay vysledovala přes GPS čip.
Omlouvám se, že jsem vás do toho zatáhla.
Ne, mami. Omlouvám se za to, co jsem ti řekla.
Nejsi ubohá, jsi skvělá a možná ti chybí starý život,
ale museli jsme tě najít a zkusit tě dostat zpátky. Neodcházej, prosím.
Zlato, nikdy bych vás neopustila!
Ahoj, stará kámoško.
Vypadá to, že tvůj plán zafungoval. Tady jsem. A bylo...
to dva v jednom.
Samozřejmě.
- Jo. - Promiň, známe ji?
Jo, neboj, je dobrá. No, je tak trochu špatná.
Je to dobrej padouch.
- Měli bychom jít. - Běžte.
Pokusím se je zabavit, smažu záznamy…
Hej, ty, ne. Dej mi ty Rolexky.
Máš jich asi tisíc.
Díky, dobrý padouchu.
Díky. Věděla jsem, že si poradíš.
Jo. Byla jsem připravená. Jen jsem si to nikdy nepředstavovala s… dětmi.
- Jo. - Tvými dětmi. Ale...
líbilo se mi to.
Díky.
Ty tu bydlíš? V centru?
Je to spíš úkryt pro případ nouze.
Je to super! Tati, není to super?
Je to super? Nebo je to fiskálně nezodpovědné,
protože nájemné v centru je moc drahé. Takže…
Díky, že sedíš na ručníku, kámo.
Vážím si toho, že mi nemažeš zvratky po korintské kůži. Chápeš?
Jo, rozumím, Leo.
Zlato, co tvoje ruka? Co se s ní stalo?
Nevím. Mám to trochu v mlze.
Létala spousta pěstí. Myslím, že jsem jich i pár praštil.
Myslím, že se to mohlo stát, když jsi divně spadl.
Asi jen modřina.
Je to trochu víc než modřina, Leo.
Možná jde o brňavku.
Ne, nebude to brňavka.
- Víš jak. Tak dobře. Víš… - Dobře, no jo, teda…
Každý to vidí jinak.
Začíná být trochu ztuhlá, to asi ovlivní mou práci.
Aha. Ty jsi chirurg?
Ne, Leo. Jsem cukrář a potřebuji sílu v prstech a obratnost.
Takže tak.
Jsou to skutečné Capicchioni?
Víš, co to... Jo, jsou. Jo.
- Zahrajete něco? - Jasně.
A je to tu, jen se víc
odhaluje. To je… Pro koho to dělá?
Jako by měl ruce jako Pepek námořník. Neuvěřitelné.
Dobře.
Aktivovala jsem nouzový protokol.
Teď jsme v bezpečí. Musíme vydržet a počkat,
až se Henry ozve.
Jakou to má vlastně cenu?
Řekl bych, že okolo 20 milionů.
Šílený. „Dvacet milionů“?
Lidi, vrátíme ji. Nepatří nám.
Ale mami, když jsi byla mladší, tak jsi přece kradla věci
- a bylo to super. - Ne.
Proč nemůžeme říct, že jsme ji ztratili?
Keve, poslouchej mě.
Mýlila jsem se.
Pořádně jsem za to zaplatila. A teď to ohrožuje moje milované.
Fajn? Nechci, aby kdokoli z vás šel v mých šlépějích.
Udělala jsem spoustu zlých rozhodnutí a ublížila dost lidem.
A hluboce toho litujeme. Že jo, Leo?
No…
Jistě, že ano.
Museli jsme jít do programu, abychom unikli Jean-Paulovi.
No, ty jsi šla do programu na ochranu svědků.
Nemohl jsem se do toho pustit. S Jean-Paulem ve vězení,
za což ti chci poděkovat,
jsem se stal novým ředitelem operací.
- Mami, co se děje? Kdo je to? - Pamatuješ si Elise?
Je tu se mnou. Poslal jsem ji pro tebe.
Ach, já to věděl.
Věděl jsem, že je to lotr.
A co třeba takhle? Co?
Takhle na tvé korintské kůži.
To není hezký, Rone.
Ty nejsi hezký.
Když jsme tě tentokrát našli,
díky této malé kuličce a jeho videa…
Neříkejte mému bratrovi kulička.
Jediný způsob, jak tě
přimět ukrást tu korunu bylo, když si budeš myslet, že jsme v ohrožení.
Ta tvá morálka se nám vždy
dostane do cesty a zkazí všechnu srandu.
Takže jsi nikdy nebyl v programu.
Ne. No tak, přiznej to.
Musíš se pekelně nudit. Dělat spolujízdu, jezdit do Costca.
Jsi šťastná s tímhle koláčkem?
Bez urážky, Rone.
- Je to urážka, Leo. - Takhle s naším tátou nemůžeš mluvit.
Plán byl na začátku jednoduchý.
Přimět tě ke krádeži koruny, hodit to na tebe a zmizet.
Ale přiznej...
bavilo tě to.
Jiskra tu pořád je. Pojď se mnou.
Jak se rozhodneš, Mathildo?
Máš pravdu.
Jiskra tam pořád je.
A jmenuji se Margot.
Tak co, Leo? Margot a Ron.
- Že? Jako mocný pár. Jako Rargot. - Odporný.
- Nebo Rargot či Maron... - Sejdeme se pak v přístavu.
Baxter připraví loď. Myslím, že to patří mně.
Tohle...
To je asi sbohem, Mathil… Margot.
Užij si vysvětlování federálům.
Vy. Do křesla. Oba dva.
To je policie?
- Ano, volám, protože… - Je to v pohodě.
Mám informace o někom, kdo spáchal zločin.
Myslím, že je to pár.
Je to muž a žena a ta žena to celé vede.
Jo, má blond vlasy a modré oči.
Má na sobě odporně třpytivé růžové šaty.
- A ten muž je… Ten muž... - Cože?
Ne, ta žena je ta, co to vede. Jo.
Proč ukazuješ déšť? Neprší.
Doufám, že přijedete co nejdřív,
protože nevím, co dělat.
Ne, jsem jen soused,
Starala jsem se o své věci...
Klobouk? Děláš klobouk?
…Asi byste měli vzít každou volnou ruku.
- Postarám se o to. - O co?
- Zvládnu to. -…celý sbor,
protože jich je tolik.
Co to děláš?
- Dívej! - Moje zbraň!
Mami!
Jo!
Panebože.
Ne... Páni!
Bože, mami! Tati, udělej něco!
Postarám se o to.
Zlato, mám tu zbraň, mám ti ji hodit?
- Postřel ji! - Co? Postřelit? Já...
Neumím střílet. Nikdy v životě jsem nestřílel!
Fakt bys mi pomohl!
Dobře.
Ale ne.
- Jsi v pohodě? Dobrý? - Jo.
Omlouvám se. Panebože.
Někoho jsem zabil. Zabil jsem ji.
Tati, ona se hýbe.
- Tati, nezabil jsi ji! - Jo, hýbe se!
Já nikoho nezabil. Přichází k sobě.
Musíme jít, než Leo uteče, jinak to celé bude na mně.
- Pojďte. - Jasně. Utíkejte.
Nemůžu uvěřit, že jste zvedl toho pavouka.
Byl jste odvážný!
Nevím, jak odvážné, Lewisi. Byl neškodný.
Neškodný? To byl vlčí pavouk, jeden z nejjedovatějších na světě.
Na zádech měl i váček s vajíčky, což jsou miliony jedovatých dětí.
Mami, ne. Tohle není naše auto.
Panebože, startuje ho přes drátky.
Mami, umíš nastartovat bez klíče?
Nauč nás to.
Ne! To bys nikdy neměl dělat.
A co když se nám vybijí mobily, je zombie apokalypsa,
rozšiřuje se nějaký virus,
- naučíš nás pak... - Kevine!
Koukejte! Hele, to je Leo.
Zlato, prosím…
Proboha, mami!
Mám to. Nastupovat!
- Hej, zlato. -Jo?
- Leo se v něčem mýlil. - V čem?
Já řídím spolujízdu.
Máš pravdu.
To zvládneš!
Pojďme zachránit naši rodinu.
- Podívejte! To je limitovaná edice! - Dobře.
- S vyhřívanými sedadly! - Připoutat.
Pěkný, to je moc pěkný.
- Musíme jet. - Jdeme na to.
- Promiňte. Jen… - Tati!
- Ne! Pane Finchi! - Adrenalin vře...
- Jeďte! - Zlato, jeď!
- Jeď, tati! - Jdeme na to!
Páni, to je radost řídit!
- Má dobrý odpich. - Bezva.
- Limitovaná edice! - Jo.
- Možná… - Tam je!
Doleva!
- Mám to. - To bude tím adrenalinem.
Vedeš si skvěle, zlato.
Vidělas, jak jsem zatočil?
Zkrať to. Nemusíš to tak řezat, zlato.
Tati! Co teď?
Co teď? Já nevím. Tak dopředu jsem nerozmýšlel!
Cože?
- Tati, mám nápad. - Jaký?
Tohle je laserové pero. Možná bych…
Co uděláš s laserovým perem?
Páni!
Co se děje?
Ne, to jsme určitě nebyli my.
To jsme byli my!
- To jsme byli my. - Necháme lísteček.
Jdeme na to. Mám ho.
Rone, pozor!
Všichni zemřeme.
- Zlato! Stáhni okénko. - Co?
- Mám nápad! - Dobře.
Ahoj, Leo.
Leo! Chceš si zahrát na přetlačovanou?
Mrkni na tu bezpečnost při bočním nárazu!
Cože?
Jste všichni v pořádku? Fajn.
Beru si Lea. Ty děti!
- Dobrý? - Jo.
Leo.
Mám ho, zlato. Mám ho.
Nějaká výmluva pro vytasení zbraně?
- Mami? - Jo?
- Táta tě potřebuje víc než my. - Máš pravdu.
Proč máš tak silné prsty?
Má neuvěřitelná síla a obratnost prstů?
Jsem cukrář, Leo!
Nejdu do vězení. V pondělí mám službu u obědů.
Kámo.
- Kámo! - Dokázali jsme to!
Nezahrávejte si s cukrářem nebo jeho rodinou,
protože se to nemusí oplatit!
Jo! Ty kuličko!
Jsi moje dcera.
A pak jsme šli do super cool domu,
ale byl to jen úkryt.
A pak nám řekl, že je padouch a ne dobrý člověk.
- Co! - Jo.
No páni.
Páni. Měla jsi vzrušující život.
- Přede mnou. - Jo.
Víš…
Znáš mě. Vždycky jsme byli...
Věděl jsem, že na tebe nemám, ale teď to chápu.
Byl jsem tvoje zástěrka.
Že jo?
- Celý náš život... - Zlato, jsme skuteční.
- Vážně? - Jo.
Fakt je to skutečné.
Jo, ne, myslel... Teda, myslel jsem si to.
Miluju tě
a taky naši rodinu.
Pan a paní Finchovi, máma s tátou mě vyzvednou v osm.
Pravda, Lewisi.
- Cukrové koule. - Jo.
- Henry! - Henry!
- Angusi! - Henry, jdeme za tebou.
Ale, ale, ale.
Starý spolubydlící Henry z univerzity v Nebrasce.
Do toho, Huskers!
Doufám, že se nezlobíte.
Hele, dneska jsi byl docela za hrdinu.
Vážně. Fakt jsi nás zachránil s tím falešným příběhem o dětské kapele.
A taky, když jsme plavali.
- O nic nešlo, nebylo to nic velkého. - Ale šlo, Keve.
Jsi vážně statečný.
Panebože.
Tohle byla doslova ta nejšílenější noc, kterou kdy zažijeme.
A já o tom ani nic nenapsala.
Odpad.
Omlouvám se. Poslední dobou jsem byla zlá.
Myslím, že někdy žárlím.
Žárlíš na mě?
Jo. Já nevím. Je pro tebe tak snadné...
být sám sebou. Neřešíš, co si kdo myslí.
Kéž bych byla také taková.
Chtěl bych být jako ty. Jsi ta nejlepší cellistka.
Nejsem dobrý vůbec v ničem.
Cože? Říkáš ty nejúžasnější příběhy!
Jsi tak kreativní. To, co si vymýšlíš, je šílený,
divný a chytrý.
- Jsi pěkně hustej bráška. - Díky. Jsi skvělá sestra.
Mami…
Chci jet do Bostonu.
Chci se hlásit na letní školu Berkleeské konzervatoře
A vím, co řekneš.
Že jsem moc mladá a nemůžu tam být sama...
Ano.
Na co odpovídáš?
Henry, procházím tvoje složky, dobře?
Cože? Jsi hudebník?
Nejen hudebník. Hrála jsi na cello.
Jo.
Pescatriciovský kvartet nebyl jen zločinecký syndikát.
Jak jsme se asi dostali na ty nóbl akce?
Berklee má jeden z nejlepších programů na světě. A jsi na to připravená.
- Počkat, fakt? - Jsi fantastická cellistka.
A já o tom náhodou něco málo vím.
A já o tom naopak vůbec nic nevím.
Ale souhlasím s mámou.
Jsi fantastická.
Pojedeš do Bostonu.
Je čas.
A dostanu taky mobil?
- Jo, jasně. - Ne.
Ale ne.
- Jo. - Jo. Dobře.
Do Bostonu!
Ahoj.
Ty... Nechala sis bundu na Joeyho lodi.
Pravda. Díky.
Jak se plavalo?
Hrůza. Jo.
No, moc pěkně jsi tam skočila.
- To je ten maturant? - Nejsi ve vězení, super.
- To je on. - Ne, nejsem.
Jasně. Jo.
- Brzy se uvidíme. Zatím. - Jo.
Ahojte všichni.
Proč máte kostýmy? Je všechno v pořádku?
Ano. Skvělé. Fantastické. Jestli se ptáte mě, nemůže to být lepší.
Jo, jen zaléváme květiny.
Ne…
Lewisi,
zjevně se tu něco děje.
A myslím, že vím, co to je.
Paní Patocová, vysvětlím…
Lewisi, zapomněl jsi na svoje speciální spodky.
Mami, už je nepotřebuji.
Skvělá přespávačka.
Naprosto.
Jo!
A ještě jednou dík za vše.
- Rozhodně. Jasný. - Kdykoli.
Někdy si to zopakujeme.
Ne. To ne.
Ahoj!
- Díky, pane Finchi. - Pa.
- Fajn. - Opatruj se.
A je to, ne? Můžeme se vrátit do normálního života, ne?
Nejspíš.
Nejspíš?
- Nejspíš? - Musím si sundat ty boty.
Fajn, sundej si boty, ale odpověz. Protože…
- Odpověděla jsem. - Řekla jsi nejspíš, což...
- To je ta odpověď. - Já vím, ale z ní vyplývá, že nevím vše.
Zbyly nám nějaké cupcaky?
Kevin předělal prezentaci o své rodině.
Tentokrát řekl pravdu.
Paní dvojité véčko mu stále dala nula bodů.
Clancy se dostala na Berklee.
Každý den mluvím s Travisem.
Přes mobil své spolubydlící.
Mim spálila kraťasy do půlky stehen.
Ale začala nosit pláště a rozjela tak módní trend.
Její profil raketově vzrostl na 27 milionů sledujících.
Lewis si už nikdy, ale opravdu nikdy,
nemusel znovu vzít čurací spodky.
Koruna byla bezpečně vrácena.
Leo byl odsouzen k 18 letům vězení.
Utrhl si rukávy své oranžové vězeňské kombinézy.
Ron se stal oficiálním mluvčím Prstového Nindža 3000.
Teď ve své pekárně učí posilování prstů.
Jeho lekce jsou vždy vyprodané.
Margot pracuje na svém životopise.
Neví, jak zapracovat jednu věc.
Svůj tajný výcvik.
Překlad titulků: Kateřina Richard