Han kom bort til meg Og spurte meg om en dans
Han så veldig snill ut Så jeg tok en sjans
Ante ikke hva jeg skulle gjøre
Så hvisket elsker deg i hans øre
Han sa han elsket meg òg Og så kysset han meg
Så spurte han vil du gifte deg
Og alltid være hos meg
Jeg ble så glad jeg nesten gråt Og så kysset han meg
Barnevaktens mareritt?
Seriøst, Lara Jean?
Slutt å fantasere om å leve i en 80-tallsfilm.
I dag er det ingen fantasi.
Dette er mitt liv.
Ser jeg annerledes ut?
Nei.
Jeg ser det ikke.
Hvordan?
Som om jeg har en kjæreste.
Du ser ut som han kommer snart, og du er ikke klar.
Har du dusjet?
Kom deg ut.
Jeg tar en dusj.
Folk sier at eventyr ikke er ekte.
Men noen ganger
er lykkelig i alle sine dager ekte.
Dette har jeg tenkt på siden jeg begynte å lese kjærlighetsromaner.
Min første date.
Hva syns dere?
Perfekt.
Du er kjempefin.
Ok.
Hei.
Hva skjer?
-Ikke stort. -Nei? Til deg.
-Takk. -Hei, Kitty. Denne er til deg.
-Jeg elsker tusenfryd. -Dr. Covey.
Jeg vet om noen bra restauranter.
Pappa? Sett disse i vann. Gå.
Si det høyt. Klokken elleve?
Klokken elleve.
Ha det gøy.
Ikke for gøy.
Ha det.
Jeg har aldri vært på Cardona's.
Et bra sted.
-Jeg er så spent. -Ja?
Dette er bra. Ja!
-Jeg tror du vil like det. -Herregud. Så vakkert.
-Til signorinaen. -Takk.
-Og signoren. -Grazie.
Jøss, for en stor meny.
Jo større meny, jo finere restaurant.
Det er faktisk en to-gaffel restaurant.
Du får to i tilfelle den første faller på gulvet.
Nei, det er ikke derfor.
-Jo. -Nei.
Se. Er du klar?
Peter, stopp. Noe så flaut.
-Hva skjer? -Peter.
Bra jeg har en reserve.
Dette er min første date.
Jeg har aldri vært en kjæreste før.
Håper jeg er flink.
Hei. Gi meg nøklene dine.
Nei, vil du virkelig kjøre?
Jeg er en god sjåfør.
Redd for å kjøre på snø, men vet du hva?
Det snør ikke.
-Greit. Bare ikke drep oss. -Ja!
Vær så snill?
Hvordan visste du om dette?
Jeg har mine metoder.
Du skriver et ønske, og så sender du det opp i lufta.
-Det er ikke et ønske. -Hva?
Det skjer nå, så det kan ikke være et ønske.
-Hva? -Hva?
-Jeg vil ikke at dette skal ta slutt. -Tenker du på at vi gjør det slutt?
Bare en tanke som dukket opp.
Be tanken om å forsvinne!
Du kan ikke tenke på å slå opp på første date.
Jeg vil ikke at vi skal knuse hverandres hjerter.
Jeg lover å ikke knuse hjertet ditt.
Jeg lover å ikke knuse ditt.
-Elsker du det? -Ja.
-Se på det! Kjempefint. -Du har pen håndskrift.
Vi klarer det.
Sånn, ja.
La den fylle seg.
Så kult.
-Herregud! -Der flyr den.
Vi klarte det. Så fin den er.
Nå kan alle se initialene våre.
Jeg venner meg ikke til hvor dyp bilen din er.
-Den er... -Den er så høy.
Det er en ganske høy bil.
-Jeg faller nesten når jeg går ut. -Jeg kan komme å ta deg imot.
Så...
...hvordan var din første date?
Si det som om den ikke var med meg.
Den var... perfekt.
-Ja? -Ja.
Natta.
Snu den største delen i høyre hånd over den mindre i venstre hånd.
Må vi kle oss slik? Ingen andre gjør det.
Pappa vil at vi skal det.
Dere er kjempefine. Jeg elsker koreansk nyttår.
-Skulle ønske jeg var der. -Ja. Samme her.
Jeg skal sende deg bilder.
Vi må dra!
Jentene mine.
-Å nei. Her kommer det. -Som to vakre små roser.
Er det Margot?
Skulle ønske du var her.
Jeg også.
-Jeg er glad i dere. -Ha det.
Jeg klarte det.
Det hadde jeg ikke trodd.
God morgen. Så fine dere er.
-Takk! -Vær så god.
Takk, Jenna.
Føler du deg ikke utenfor uten hanbok?
Jo, mamma. Helt fra meg.
Takk.
-En øl, Dan? -Ja, hvorfor ikke?
Dater du noen, Dan?
-Carrie! -Jeg spurte bare!
Du må ikke være singel for alltid.
Pappa sier det er viktig å beholde vår koreanske kulturarv.
Den virkelige grunnen til at vi gjør en innsats i høytidene,
er at han føler seg nærmere moren min.
Har du kjæreste?
Jeg trodde ikke du var typen til å date før college.
Han heter Peter, og de er sammen takket være meg.
Han ante ikke hvem hun var, før jeg sendte et brev hun skrev,
teknisk sett skrev hun fem.
De liksom datet for å gjøre eksen hans sjalu
og skjule at hun var forelsket. Så datet de på ekte.
Nå er de ekte kjærester og kjempesøte.
Søt historie.
Litt fjortis, men søt.
Vis Haven et bilde av ham.
-Kødder du? Er det kjæresten din? -Hvordan det?
Jeg hater å si det,
men jeg så en video av ham og ei jente i et boblebad.
Ja, det var meg.
Men vi klinte bare.
Det er...
...kult, faktisk.
Jeg vil ha is. Vil dere ha?
-Ja. -Ja.
Dette er til deg.
Takk.
Da Kitty sendte brevene, trodde jeg livet var over.
Jeg ba om at John Ambroses brev hadde forsvunnet i posten.
Da jeg ikke fikk svar, trodde jeg marerittet var over.
Men det var visst ikke det.
Kjære Lara Jean,
jeg kunne ikke tro det da jeg fikk et brev fra deg.
Jøss. Er det fem år siden vi har sett hverandre?
Jeg er ikke sint. Jeg var glad for å få det.
Utrolig hvor moden du var som 11-åring.
Da jeg var 11, fikk jeg fortsatt snacks av mamma etter skolen,
mens du hadde alle disse komplekse tankene og følelsene.
Det er sprøtt.
Brevet minnet meg om da vi ble låst ute etter skolen. Husker du det?
Vi dro til Robertsons trehytte og leste Harry Potter til det ble mørkt.
Hadde jeg skrevet et kjærlighetsbrev da, hadde det bare stått:
"Jeg liker å lese med deg.
Du er veldig pen."
Brevet ditt var mer enn det.
Ett spørsmål bare: Hvorfor sende det nå?
Uansett er jeg glad jeg fikk lese det.
Vennlig hilsen, John Ambrose.
Herregud.
John Ambrose McClaren skrev et brev til meg.
Betyr det at han likte meg i 6. klasse også?
Liker han meg nå?
Greit. Ro deg ned.
Det er ikke et spontant kjærlighetsbrev.
Det er mer som et takkekort.
Ingen grunn til å svare.
Men ville det ikke være uhøflig å ikke svare?
Det er definitivt ubetenksomt, så jeg svarer.
Men på en vennlig måte. Bare vær høflig.
Takk ham for brevet og gå videre.
Kjære John Ambrose,
jeg håper du har det bra.
Er du fortsatt interessert i politikk og diplomati?
Du er sikkert enda smartere, mer omtenksom og søtere...
Hva er det jeg sier?
Jeg kan ikke si det.
Kjære John Ambrose, så pen håndskrift du har.
Da jeg så navnet ditt, hoppet hjertet over et slag, og...
Jeg er så teit.
Kjære John Ambrose, takk for at du skrev tilbake.
Det er fint å høre fra deg.
Jeg husker da vi leste i trehytta til det ble mørkt.
Du sa du var Håsblås, og det var huset mitt også.
Jeg trodde det betydde at vi var ment for hverandre.
Herregud.
Dette går ikke.
Må jeg fortelle Peter om dette?
MELD DEG SOM FRIVILLIG!
Alle andreklassinger til kantinen for å velge vårens frivilligoppdrag.
Skjer'a, Covey?
-Klar? -Alltid.
-Hva skjer i hodet ditt? -Hva mener du?
Snickerdoodles. Din tankefull-kjeks.
-Hvor har du det fra? -Kanskje fra
bildet du la ut på Instagram, emneknagg tankefull-kjeks?
Da visste jeg ikke hva det var mellom oss.
Håper ikke det er det som skjer nå.
Husker du da Kitty sendte kjærlighetsbrevene mine?
Spør du på ekte?
Selvsagt husker du.
Du spurte hvem som fikk de andre,
og jeg sa at det siste var til en i FN-rollespillgruppa?
-Det var John Ambrose McClaren. -Du kødder.
McClaren? Vi var kompiser.
Han skrev tilbake.
Han skrev et ekte brev? Eller en e-post?
Et ekte brev i posten.
Sa han noe om meg?
-Som hva da? -Vet ikke.
"Hvordan går det med Kavinsky? Hvordan har han det? "
Nei.
-Skrev du tilbake? -Ikke ennå.
Så du har tenkt å gjøre det?
Jeg burde vel.
-Hvorfor? -Det er uhøflig å la være.
Så hvorfor forteller du meg dette?
Ber du om tillatelse?
Nei, det ville bare være rart å ikke si det.
Vennligst velg oppdragene deres med omhu.
Dere vil representere Adler.
Utvid horisonten, folkens! Takk.
Yo!
-Står til, tøffen? Skjer'a, LJ? -Hei, Trevor.
Hør på dette.
Vi har allerede seks plasser på Oakwood-markedet.
-Alle er med. -Kom igjen. Vi melder deg på.
-Oakwood? -Ja.
Trodde vi skullle melde oss på Belleview.
-Jeg stikker. Ha en fin krangel. -Jeg melder deg på. Det blir gøy.
Margot jobbet på Belleview.
Dessuten ser Belleview bedre ut på collegesøknader.
Vi gutta bestemte oss for Oakwood da treningen startet.
Gå. Jeg melder meg på Belleview.
-Er du sikker? -Ja.
Meld deg på. Seriøst.
La meg gjøre det godt igjen.
La oss møtes til kaffe etter trening.
Klokken fem.
Høres bra ut.
-Det er episk. -Du er så lat!
Meld dere på Belleview med meg.
Spille Fire på rad med en haug oldinger? Nei, takk.
Ikke faen. Jeg valgte suppekjøkkenet.
Jeg har foreslått et nytt program.
Adoptivdyrevelferd.
Dette er deg og hunden din hjemme.
Ja, en hund som ble adoptert. Genialt, ikke sant?
Det er genialt. Jeg er med deg, Chris.
BELLEVIEW SENIORVILLA
Selvsagt velger du Belleview.
Du er så forutsigbar, Lara Jean. Det er søtt.
-Du velger vel Oakwood. -Sortere halvråtten frukt og grønt?
Nei takk.
Jeg så på storyen din at dere var på Cardona's i helgen?
Typisk Kavinsky. Innen vi slo opp, trodde jeg jeg kom til å dø
om jeg spiste mer cacio e pepe.
Hvis du vil at buksa passer til sommeren,
bør du begynne å bestille salat.
Da Peter og jeg ble sammen,
forventet jeg ikke å føle meg usikker på hans tidligere forhold.
Men for hver første jeg hadde med ham,
hadde han allerede hatt sin... med henne.
-Er denne stolen opptatt? -Ja. Den er til kjæresten min.
-Du trenger ikke denne. -Jo.
Peter er på vei. Han er forsinket. -Er han?
-Er denne stolen opptatt? -Ja. Kjæresten min kommer.
Jeg er så lei for det, Covey.
Vi måtte løpe opp og ned tribunen til vi nesten spydde.
Du kunne ha sagt ifra.
Ja, men han har en regel. Tekster du på trening, starter du ikke.
Jeg må spille hver kamp, så det er liksom...
Jeg er lei for det.
Jeg burde funnet på noe så du ikke måtte vente.
Ja, det burde du.
Vi stikker.
-Hva? -Ring faren din.
-Si at du kommer sent hjem. -Hva? Hvor skal vi?
Vi skal ut.
-Ja vel. -Jepp. Kom igjen.
-Nå. -Jeg kommer.
Du må ikke løfte en finger.
-Tusen takk. -Takk.
-Er du klar? -Ja.
-Ja? -Kom igjen!
Kom.
-Vi er her på Sizzler. -Nå kjører vi!
Dette er din idé.
Elsker denne daten.
-Hva vil du gjøre nå? -Radiobiler!
Dette fikser jeg. Jeg har den!
Kom igjen. Kom igjen!
-Gå! -Kom igjen!
-Slutt. -Slutt! Au, Peter!
-Kom igjen! -Nei!
Ja!
Seieren er min!
Jeg vant!
-Bra jobbet. -Unnskyld meg?
Kan jeg få denne? Takk.
-Se her. -Greit.
-Jeg ser. -Ok.
Forhold er rare greier.
Et øyeblikk er ting snudd på hodet,
men så, som med et trylleslag, er det glitter overalt.
Og når alt har lagt seg, er du tilbake i eventyret igjen.
Friluftsmenneske, morgenperson,
-har alltid fine sko. -Hva snakker du om?
Mrs. Rothschild. De burde date.
Hun er skilt.
Det skjedde i fjor.
Ja visst. Fordi pappa, som ikke har datet på årevis,
vil begynne å date naboen.
Nå drømmer du, Kitty.
Det trodde du også da jeg sa du burde date Peter.
Og hvordan gikk det?
De trenger bare en liten dytt.
Kitty.
La pappa og Mrs. Rothschild være i fred. Jeg mener det.
Hun kuttet ned hekken, Lara Jean. Det er en metafor!
-Sikker? Henry kan stå utenfor. -Kan jeg tilby ham noe? Ribbe?
Ja!
-Jeg henter det nummeret. -Flink gutt. Hei.
-Hei. -Hei. Hyggelig å se deg.
Ok. Jeg har Bobbys info. Kan jeg tekste den?
Ja, jeg lagrer nummeret mitt på mobilen din.
-Ja vel. -Greit.
Denne fyren har mesterlige grønne fingre.
-Ga meg tips om stokkroser. -Favoritten min.
-Ja vel? -Ja.
Jeg liker dem mer enn kjedelige asaleaer.
Nettopp.
Greit. Jeg burde nok gå.
-Hyggelig å se deg, Mrs. Rothschild. -Trina. Vær så snill.
Trina.
-Kom igjen. -Jeg følger deg ut.
Greit.
De vil forelske seg innen valentinsdagen!
Hvordan vet du det ut ifra en samtale om hagearbeid?
Fordi pappa er ingen hundeperson.
Ikke la meg gjøre deg nervøs.
Margot elsket folka på Belleview,
men hun snakket om én person mer enn de andre.
Vanskelig å slå det.
For de fleste.
Hvis ikke du er en Song Covey. så vet ikke jeg.
-Du må være Stormy. -Og du må være Lara Jean.
Sendte søsteren din deg for å se til meg?
-Jeg jobber frivillig. Hvor er Dorothy? -Trives Margot i Skottland?
Hun liker St. Andrews.
Jeg håper hun ikke bare studerer.
Skottland var aldri kjedelig. Det var en av rutene mine for Pan Am.
Var du kabinansatt?
Kabinansatt? Det er altfor politisk korrekt.
Jeg var Pan Am-flyvertinne.
Vi serverte røkt østers og kaviar og ristet gin martinis på 9000 meter.
Vi var himmelens showgirls.
-Jeg viser deg rundt. -Nei, jeg tror jeg må vente på Dorothy.
Dorothy vil bare fortelle deg
hvor du finner førstehjelpsskrinet og bingosakene.
Hvis du vil ha en ekte omvisning, følg meg.
Jeg kommer!
Her er hobbyrommet.
Og strikkeklubben.
Hvorfor man har en klubb for noe man gjør alene, fatter jeg ikke.
Spillerommet.
Dårlige tapere, de lar meg ikke spille lenger.
En gjeng kommunister.
Kommunister?
Dette var frokostrommet før Hilda bestemte seg for at hun hadde en gave.
Vi hører deg, vet du.
Men visste du ikke hva vi skulle si uansett?
Der er Dorothy. Dette er min kjære venn Lara Jean.
Hun er en av våre frivillige.
-Hallo. -Hei.
Dorothy, hun her er veldig spesiell.
Så ta like godt vare på henne som Bloody Mary-miksen din.
Du får meg til å le.
Lykke til.
Takk.
-Jeg henter påfyll. -Spis sellerien!
-Ja da. -Hun trenger fiber.
Nei, jeg har deg her.
-Lara Jean Covey. -Ja.
-Det er meg. -Velkommen. Vi venter på én til.
Jeg trodde jeg var den eneste.
Fra Adler. Men vi har en ung mann fra Port Smith. Han heter...
John Ambrose McClaren.
Hei, Lara Jean.
Hei...
-Jøss! Lara Jean! -Jeg henter førstehjelpsskrinet.
Går det bra?
Ja da.
Følg fingeren min.
-Å. -Ja.
-Hva gjør du? -Ser om du har hjernerystelse.
Hvordan da?
Jeg stiller noen spørsmål.
Vet du hvem jeg er?
-En jeg sendte et kjærlighetsbrev til. -Det stemmer.
Jeg må få tilbake det brevet.
Hvorfor det?
Jeg skrev det for lenge siden og husker ikke helt hva jeg skrev,
så jeg vil vite hvor flau jeg bør være.
Greit. Jeg skal gi deg brevet på én betingelse.
Du må gi det tilbake etterpå.
Jeg trenger bevis på at noen likte meg på ungdomsskolen.
Tuller du?
Alle likte deg.
Jeg tror ikke det.
Men selv om det var sant...
...så brydde jeg meg ikke om alle.
Greit.
Hvordan går det?
Bra. Jeg er flau, men uskadd.
Bra. Jeg vil ikke bli saksøkt igjen. Klare til å begynne?
Dette går bra. Pent og rolig.
Bra. Pent og forsiktig.
Sånn.
Du gir det tilbake etterpå. Det er betingelsen. Ja eller nei?
-Avtale. -Greit.
-Klar. -Klar.
Når du har fått kjæreste, trodde jeg du sluttet å tenke på andre gutter.
Jeg er råforelsket i Peter,
men fikk ikke samtalen med John Ambrose ut av hodet.
Jeg brydde meg ikke om alle.
Jeg ville ikke tenke på det som kunne vært
hvis han hadde fått brevet på ungdomsskolen.
Men det gjorde jeg.
Jeg har et spørsmål.
Da du skrev de brevene...
...hvem likte du best?
Du må ha hatt en favoritt. Du likte ikke alle like mye.
Ett av brevene måtte ha vært mer intenst enn de andre.
For å være ærlig,
var det ett brev som var litt mer intenst enn de andre.
Mitt. Ikke sant?
Det var meg.
Ikke sant?
Sikker på at du ikke vil ha glitter? Eller noen perler?
Jeg vil ikke ta helt av, dette er vår første valentinsdag.
Det er sant. Du vil ikke gi ham noe rett fra hjertet,
og så får du noe fra butikken på hjørnet. Det ville vært flaut.
Det når ikke Margot i tide.
Bra at dette bare må over gata.
Gir du Trina et kort?
Ikke fra meg. Fra pappa.
Hva var det jeg sa om innblanding?
Dessuten er ikke pappa en glittertype.
Du var ikke en Peter-type før jeg strødde glitter på det.
Bare gå! Hent tertene dine!
Som en av mine suksesshistorier kunne du vært litt mer støttende.
Gjør deg klar, Lara Jean. Peter sendte dem til Gen i hver time.
Greit. La oss få dette overstått.
Herregud.
Helt i hundre!
JEG ER DIN XO
Du har søppelpost!
Herregud. Jeg vet ikke engang hvem halvparten er.
Det er jentefotballaget.
Er det Kelly?
Hun er søt. Jeg liker henne.
Hei. Ikke mist nattesøvnen over Kavinsky-fanklubben.
Det var du som avsatte Gen uten å prøve.
Ja. Men jeg skulle ønske at kjæresten min var litt mer anonym.
Tungt er hodet som bærer kronen.
Nei takk. Ta den du.
Å nei. Den er din nå.
-Jeg ba ikke om den. -Den er din.
-Den er ekkel. -Den er din nå.
Synd for deg. Jeg tenkte at...
Fant deg.
Du fant meg.
Jeg så etter valentinen min.
Kom.
Hvor skal vi?
Vent og se.
Jeg tenkte at dette er det perfekte stedet å gi deg dette,
for det var her alt startet da du hoppet på meg.
Greit.
Det er kjempefint.
-Kan du ta det på? -Ja da.
Greit.
Fy søren.
Her er kortet ditt.
Jeg elsker det.
-Én ting til. -Jaha.
"Når månen skinner drømmer meg finner
om vakre Lara Jean.
Stjernene stiger ikke men jeg føler det vakre blikket
til vakre Lara Jean."
Liker du det?
Herregud. Ingen har skrevet et dikt til meg før.
Seriøst, dette er det mest romantiske noensinne.
Hvorfor sitter vi på sløyden for vår Subway-valentinstradisjon?
Sløyden er det eneste stedet jeg orker i dag.
Ørene blør fra a capella.
Sendte Kavinsky dem til deg?
Nei, han ga meg noe bedre.
Bra! Han vet hva han gjør.
Jeg har en liten valentinsgave til deg.
-Chris, så søtt. -Et råd.
-Ja vel. -Før du går for langt med Kavinsky,
må du være 100 prosent...
-Ett tusen prosent sikker på... -At det er det jeg vil. Jeg vet det.
-Stol på meg, jeg... -Ikke det jeg skulle si.
Jeg sjekker om du vet hvordan du får i gang din egen motor
før du slipper noen til under panseret.
Du kan ikke blunke. Det går bra.
Bare sørg for at du tar vare på deg selv!
Den er grei. Takk.
Hei.
Var det en annen grunn til at du ville spise her?
Vi liker lukten av sagflis, og det er ingen forbrytelse.
Jeg går.
Jeg tror denne er din.
Takk.
Herregud.
Hold kjeft.
-John, godt å se deg igjen! -Hei, Mrs. Glick.
Hei, John.
I dag blir det gøy. Jeg har et spennende prosjekt til dere.
Vår årlige Belleview hagefest er like rundt hjørnet.
Det regnet i fjor, så vi bestemte oss for å flytte den innendørs.
-Så vi skal ha hagefest inne? -Ja! Sett ut pottebregner, ostetallerken.
Noen lyslenker? Det blir bra. Men dere må rydde dette rommet.
Det har blitt et roterom.
-Jøss. Hva er dette? -Mr. Sawoskis mislykkede hageprosjekt,
og eiendelene til beboere som har gått bort.
Alene. Uten familiemedlemmer.
Lag to hauger, ok? Søppel og donasjoner.
Da jeg hørte hageselskap, så jeg for meg art deco-eleganse.
Ikke potteplanter og ostetallerken.
Ja, det er litt deprimerende.
Ja.
Se på dette.
Gamle kjærlighetsbrev fra noen utstasjonert i Italia.
Han sendte et bilde med en beskjed på baksiden.
"Min kjære Linda..."
Dette er personlig. Litt rart å lese det.
Vil du lese dette?
Husk at det bare er et lån.
Ja da.
"Kjære John Ambrose,
husker du halloweenfesten på låven til Matt Kaplan?
Jeg planla kostymet mitt i ukevis. Jeg var så spent.
Ingen visste hva jeg skulle være. Så kom jeg dit.
Jeg var visst ikke kul nok til å ha fått med meg
at ingen kler seg ut til Halloween lenger.
Jeg følte meg så teit.
Som om jeg ikke passet inn.
Og så kom du som et fylt egg.
Jeg innså at kanskje jeg er teit på en kul måte. Og da visste jeg det.
Jeg visste det helt ned til de røde joggeskoene.
Jeg elsker deg, John Ambrose. Jeg elsker deg virkelig.
Hvorfor må du flytte?
Kanskje møtes vi igjen, og du får aldri vite at jeg følte det slik.
Men jeg vil vite det.
Jeg vil alltid vite at det var en gang da hjertet mitt var ditt.
Tenk at jeg skrev det!
Tenk at han leste det.
Tenk at han vet at jeg nettopp leste det han leste som jeg skrev.
Er alt i orden, Lara Jean?
Jeg vet ikke.
Kom inn til meg.
Ingen kvinne bør vise seg med det ansiktsuttrykket.
"Kanskje møtes vi igjen.
Jeg vil alltid vite at det var en gang
da hjertet mitt var ditt.
Kjærlig hilsen, Lara Jean."
Hvorfor?
-Hvorfor skrev jeg de dumme brevene? -Det er spennende.
Du forutså at dere ville møtes igjen. Her er dere.
Jeg har kjæreste.
Hva så? Nesten alle mine forhold overlappet med et annet.
Dette er annerledes. Peter og jeg lovte å ikke knuse hverandres hjerter.
Du knuser alltid noens hjerte, ellers knuser de ditt.
Kan ikke begge komme seg uskadd unna?
Ikke hvis du gjør det riktig.
-Det er på tide med en drink. -Stormy.
Jeg er 16.
Som du vil.
Mer til meg. Du kan få brus.
Da jeg var ung, var aldersgrensa 18, og du er ikke langt unna.
-Da møtte jeg min første mann. -Hvordan møttes dere?
Han var naboen vår. Han var låtskriver.
Jeg husker at jeg satt i stua og hørte ham synge.
Og én dag oppdaget jeg at sangen handlet om meg.
Hvis en mann skriver en sang til deg,
vet du at han er kjempeforelsket.
Hva med et dikt?
Jo da. Et dikt er bare en sang minus musikkdelen.
Peter skrev et vakkert dikt til meg på valentinsdagen.
Du kan det nok utenat.
"Når månen skinner drømmer meg finner
om vakre Lara Jean.
Stjernene stiger ikke..."
"Men jeg føler det vakre blikket
til vakre Annabel Lee."
Hvordan visste du...?
Den unge mannen har god smak. Det skal han ha for.
Men forfatteren av det diktet
er Edgar Allen Poe.
Vil du ha en drink allikevel?
Gå!
Kom igjen. Hva var det?
-Kom igjen, jeg stopper ikke! -Vi tar et for Insta.
Hei, mamma.
Et for den ekte Insta.
Pisket vidunder. Den hemmelige ingrediensen...
-Pisket krem? -Derfor er...
Jeg tror du...
-Hva? -Ja.
Ja vel...
Uansett, siste iskremsandwich. Vil du dele den?
Takk.
Kompis! Hver gang!
-Flip cup er ikke din greie? -Aldri.
Ikke hat spilleren. Hat spillet.
Jeg hater spillet.
Greit. Ut med det.
Jeg trenger en pause. Fra forvridningene ved å være en kjæreste.
Hva gjør han med deg?
Nei, ikke sånn ment. Det er mentalt.
-Greit. Fortsett. -Slik er det.
Vi er her og deler en is. Det går bra.
Men hvis jeg delte en is med Peter,
ville jeg ha tenkt:
"Har Peter delt en is med noen før?
Og var det med Gen?
Syns han jeg er prippen hvis jeg bare vil dele en is?
Kanskje det er jeg som vil gjøre mer enn å dele en is."
Så svaret på alle de spørsmålene er at jeg ikke vet.
Er det slik jenter tenker?
-Det er slik jeg tenker. -Glad jeg ikke er deg.
Og ikke isen din.
Så hold deg unna.
Du, Lucas?
-Husker du John Ambrose McClaren? -Ja.
Selvsagt.
Jeg var besatt av ham i 5. klasse.
Ham og Michael B. Jordan i Creed.
Jeg var besatt av ham i 6. klasse.
Vi er frivillige på Belleview.
Ikke at det betyr noe.
Jeg er lykkelig med Peter.
Det er bare de greiene jeg fortalte deg om, overtenkinga?
Det skjer ikke når jeg er med John Ambrose. Det er lett.
Det er fordi vi bare er venner, sant?
Du er heldig.
-Hvordan? -Du har muligheter.
Det er noe sånt som to homofile gutter på skolen?
Beklager.
Jeg har tenkt på mine egne problemer og ikke på hva du går gjennom.
Hør her,
vi er snart ferdig med videregående, og i den virkelige verdenen
vil gutter stå i kø for deg.
Hvorfor er du så sikker på det?
Før jeg visste at du var homo...
...var jeg først i køen.
Det var litt av en tale for å få en bit til.
GÅR DET BRA? SKAL VI DRA?
OK
Tekster dere hverandre når han er seks meter unna?
Hei.
-Skal vi dra? -Ja.
Ha det, Lucas.
Natta, dere.
Ja!
-Visste ikke at dere var venner. -Ikke noe å se her.
-Dra. -Ha det, LJ.
Hei.
Går det bra?
-Du var litt stille i kveld. -Kan jeg spørre deg om noe?
Ja. Selvsagt.
Det handler om diktet du skrev til meg.
Jeg sa aldri at jeg...
...skrev det.
Beklager. Du var så glad...
...da jeg leste det, at jeg skulle ønske jeg hadde skrevet det,
og at jeg kunne skrive noe sånt til deg.
Men du er forfatteren.
Er du sint?
Nei.
Jeg elsker det.
Det er bra, for selv om jeg ikke skrev det...
...er det slik jeg føler for deg.
Vakre Lara Jean.
Jøss.
Han er god til dette.
Hvordan er han så god til dette?
Og hvordan kan han gjøre det så lett?
Hvordan tror du?
Vet du hva annet han er god til?
Jeg vil ikke ha sex med deg nå.
Oi.
Det er greit. Jeg...
Jeg prøvde ikke å ha sex med deg nå.
-Jeg vil bare få det på det rene. -Greit.
I tilfelle...
Ha litt tiltro til meg. Jeg vil ikke gå for fort frem.
Spesielt ikke i en parkert bil foran huset ditt.
-Følte du at jeg gikk for fort frem? -Nei. Det er bare...
Husker du historien om meg og Peter ovenpå på avgangsfesten i fjor?
Nei, jeg...
Du og Gen gjorde det ofte, ikke sant?
Kan vi la være å snakke om Gen?
Det handler ikke om Gen, men...
Savner du sex?
-Er det et tomrom i livet ditt? -Et tomrom? Nei.
Ikke i det hele tatt.
Tenk på det slik.
Du har basehoppet før.
Jeg har aldri basehoppet,
så jeg ville selvsagt spørre deg om det, i tilfelle det er noe
jeg har lyst til å gjøre.
Jeg lover at hvis du bestemmer deg for å hoppe,
vil jeg gjerne bli med deg.
Det er en stor avgjørelse å hoppe fra et stup, så...
...husk det.
Ja.
Greit.
Jeg følger deg til døra.
-Greit. -Greit.
Har alle satt seg til rette? Har vi det bra?
-Jepp. -Greit. Vi har en stor premie denne uken.
En hel gaudaost gitt av Mrs. Glicks sønn. Tusen takk.
Sett i gang og trekk!
Ja vel. Greit.
Første nummer er...
B-4. Jeg har ikke glemt at du har brevet.
O-62. Du får det ikke tilbake. For pinlig.
B-11. Pinlig?
Prøv deg på Shakespeare i 6. klasse med stamming.
Det husker jeg ikke. N-32.
G-48.
Selv om du stammet, var du fortsatt populær.
På overnattinger sa jenter: "Er du Team Peter eller Team John?"
G-60!
Det er nettopp det.
Jenter latet som de likte meg, fordi jeg var venn med Peter.
I-24. Husker du ballet i 6. klasse?
Jeg kunne ikke fatte at Sabrina Fox ba meg. Ikke til å tro.
Men så prøvde hun å danse med Peter hele kvelden.
Selv under stilledansene, da jeg ikke kunne late som
vi bare danset i en gruppe.
Du!
Kutt ut småpraten. Rop opp tallene.
I-25.
Jeg gleder meg til å være så gammel
at ingen forventer at jeg liker drikkeleker.
Hvorfor tror du vi har meldt oss frivillige
til å henge med de eldre på en lørdag?
N-40.
Er vi teite?
Kanskje litt. I-30.
Men teite på en kul måte.
Kjempeteite på en kul måte.
-Ja. -Tuller du?
B-2?
Jeg har BINGO.
Ta den.
Apropos Peter Kavinsky,
han ba meg hilse.
Kult.
-Dere henger fortsatt. -Ja, faktisk.
Er han lik som han var på ungdomsskolen?
Hva betyr det?
Jeg mener på fester og sånt. Han tok alltid det siste pizzastykket.
Sa du det til ham, sa han bare: "Jeg er en atlet."
En gang på bursdagen min hadde du laget de kjempegode
peanøtt-sjokomuffinsene, husker du? Så gode.
Han tok den siste av dem også.
Men vi ble aldri sinte på ham, for han er så...
...Peter Kavinsky, sant?
-Nettopp. Jeg vet det. -Er han og Gen fortsatt sammen?
-Hva? -De er vel det,
siden dere fortsatt henger.
Gen og jeg er ikke venner lenger, og hun og Peter slo opp.
Det gir mening. Ingen holder sammen på videregående.
Stemmer. Apropos det, jeg må fortelle deg...
For et flott team dere er. Men dette er feil.
Bingosakene går i kjelleren.
Dette må ryddes før hagefesten.
Jeg må lage sviskedaiquirier.
-Du, Dorothy? -Dorothy?
Visste du om kjelleren?
Jøss.
Herregud.
Det er en Mozart-byste her.
Elsker det nye albumet hans.
Se.
Glem den teite hagefesten og pottebregnene.
Vi bør gi folket det de vil ha.
En unnskyldning til å pynte seg og danse slik som før.
-Ja vel? -Vi bringer tilbake Stjerneballet.
Det er sprøtt at folk tror gamle bare vil spille bingo.
Ja, absolutt. Det er en god idé.
-Kult. -Selv om...
...jeg tror gamle folk elsker bingo av en eller annen grunn.
-Ja. -Dette minner meg på noe.
Tidskapselen.
Husker du da vi begravde den?
-Ja, det var på en pizzafest i trehytta. -Pizzafestene.
Vi hadde det så gøy i den trehytta.
Vi bare hang sammen.
Leste.
Jeg må fortelle deg noe.
Hva skjer?
De river ned trehytta.
Hvorfor det?
Robertson-familien skal flytte,
og det nye paret har ikke barn, så...
Tidskapselen. Vi burde grave den opp.
Og frata fremtidige generasjoner funnet?
De fremtidige generasjonene vil ha hendene fulle med avskoging.
Overbefolkning.
Vi bor nok under vann da, ikke sant?
Men det kan jo bli gøy.
-Hva tror du? -Ja, det er en god idé.
Vi inviterer de andre som var der da vi begravde den.
Nettopp.
Ja visst. Vi kan invitere alle.
Kjempekult.
Jeg tar med pizzaen.
Kanskje du kan lage de peanøtt-sjokomuffinsene?
Det som gjør blekksprutenes lungesystem unikt
er at den ikke har ett, men tre hjerter.
Lag et snitt under punktøyet, og der ser du gjellehjertet.
Blekkspruten er et bløtdyr, og vi får se et av dem
når vi besøker Portland akvarium neste uke.
Ok, her. Jeg fikser dette.
Er du ledig på fredag?
Ikke sikker.
Hvorfor det?
Husker du tidskapselen vi begravde på ungdomsskolen?
Vi burde grave den opp.
Bare vi?
Nei, de andre vi begravde den med.
-Så, Gen? -Nei.
-Ikke Gen. Hun la ut den videoen av oss. -Det er ikke sikkert det var henne.
Hun hadde nok ikke kommet selv om hun ble invitert.
Det ville være meg, deg, Chris,
Trevor og John Ambrose.
Så du skrev tilbake.
Morsom historie.
Vi er begge frivillige på Belleview.
-Du tuller. -Nei.
-Er det sant? -Ja.
Ba du ham melde seg frivillig?
Nei, jeg skrev ham ikke engang.
Jøss, Covey, for ei jente som aldri har hatt kjæreste,
vet du hvordan man kødder med en fyr.
Hva mener du?
Tidskapsel. Ja, vi gjør det, hvorfor ikke?
Vi vet ikke hva vi finner.
Kult.
-Se. -Nei. Vær så snill...
Herregud...
Sjokopeanøtt-muffins?
Peter foretrekker salt karamell.
Lara Jean.
Hei.
To pepperoni-pizzaer. Det er nok, sant?
Nei men, selveste Johnny McClaren!
Peter Kavinsky.
Hei.
-Godt å se deg. Står til? -Bra. Tok du med pizza?
-Hva slags? -To pepperoni. Det er det sikreste.
Jeg skjønte ikke før jeg så dem stå ved siden av hverandre
at dette var en kjempedårlig idé.
Bestilte dere pizza?
Jeg er så sulten.
-John! -Ja.
-Du kom. -Ja.
Fy flate.
Lenge siden!
Jeg og LJ planla dette, så...
-Bra du kom. -Nå mangler bare Chris.
-Ble min invitasjon borte i posten? -Gen og Peter. Akkurat som i gamle dager.
Skal vi gjøre dette, eller?
Hvorfor kommer du fra elven?
Jeg begravde et lik.
Du er nestemann!
-Ro deg ned, Chris. -Hei, la meg ta disse.
-Takk. -Skal bli.
Min spade. Du er ikke helt trygg med den.
-Husker du hvor vi begravde den? -Trenger du hjelp?
-Nei, det går bra. Takk. -Her, sant?
-Man spiser ikke muffins sånn. -Hun spiste den fra bånn.
Hun sparer det beste til sist!
Sånn skal det gjøres.
Hei. Hvorfor ba du ikke meg om å ta med pizza?
Greit, la oss åpne denne.
Vi begynner med undertegnede.
-Hvem la dette i? -Jeg. Det er et armbånd.
Ikke bare et armbånd,
den snora var det mest verdifulle du hadde.
Mulig.
Baseball.
-Jeg tipper du la den inn. -Ja. Jeg slo en homerun i Claremont Park.
Det husker jeg. Du kom løpende av banen og kysset meg foran moren din.
Det husker jeg ikke.
Greit. Den er min.
Ja, Linkin Park-konserten i Crystal Ballroom.
-Linkin Park? Nerd. -Hva?
Linkin Park er rå.
McClaren, husker du denne? Det var da du hengte deg på
-og brukte denne hatten hver dag. -Herregud.
Lara Jean, kjøpte ikke du en Seahawks T-skjorte for å imponere John?
-Nei. -Hvis det er sant, er det veldig søtt.
Hei, McClaren, husker du da du stammet?
Du gjør det ikke lenger.
Takk skal du ha, kompis.
Jeg er sikker på at logopeden min gjerne vil vite at hun lyktes.
Det går bra.
Dette er til framtidens Chris.
Det er meg.
Jøss!
Geni da...
...geni nå.
Jeg tror et geni ville visst tidsverdien av penger.
Som at 20 dollar er faktisk verdt mindre
enn for seks år siden.
-Der tok du meg. -Jeg vet. Takk.
-Du er den siste. Hva er inni? -Den er tom.
Umulig. Alle puttet noe i den.
Jeg vet ikke hva jeg skal si, for den er tom.
Vil noen ha det siste stykket?
For treg.
-Hva? -Det er litt for trangt her inne.
Jeg stikker.
Jeg kan bli og rydde.
Jeg fikser det.
Jeg hjalp til med å lage rotet. Men det går bra, jeg...
Jeg klarer å hjelpe kjæresten min med å rydde opp.
Men takk.
-Jeg går ned. Gir du meg ting? -Greit.
Ser deg i morgen.
Ja.
Hvorfor sa du ikke til McClaren at vi er sammen?
Jeg prøvde. Det passet aldri.
Nei, ikke når du flørter.
Vi flørtet ikke. Så...
Neste gang du trenger pizza, så ordner jeg det.
-Hva er det med deg og pizza? -Det er ikke det.
Tar han med pizza, ser det ut som festen var deres.
-Den var jo liksom det. -Du kan ikke gjøre det, Lara Jean.
Det blir feil når du har kjæreste.
Stemmer. Som å invitere eksen på festen til kjæresten din.
Jeg inviterte henne ikke! Offisielt.
-Mulig jeg nevnte det. -Jaså? Når?
Jeg vet ikke.
Spiller det noen rolle? Du ordnet pizzaen.
-Ok, vi går rundt i ring. -Det skal ikke være sånn.
-Hvordan skal det være? -Vet ikke. Men ikke sånn.
Vil du slå opp?
Hva? Nei. Hvorfor sier du det?
Jeg vet ikke.
Var det derfor du ikke sa noe til John? I tilfelle?
Nei. Nå som vi dater vet jeg ikke hvordan jeg skal oppføre meg.
-Jeg leste ikke kjærestens håndbok. -Hva betyr det?
Jeg husker at Gen pyntet seg til kampene dine.
-Skal jeg gjøre det? -Ikke bare Gen.
Alle kjærester gjør det.
Vil du jeg skal gjøre det?
Nei, ikke hvis du ikke vil.
Det ville vise at du bryr deg.
Som en serenade til noen på valentinsdagen?
Trodde ikke det var din stil.
Det er ikke min stil.
Ok, så...
Kom hit.
La oss aldri krangle igjen, ok?
Ok.
Jeg tar denne.
Denne veien.
Du er veldig flink til å forholde deg taus.
Jeg burde ha fortalt om meg og Peter.
Det går bra.
Lara Jean, jeg...
Jeg var bare flau.
For jeg tolket alt feil.
Det er min feil.
Beklager.
Siden vi snakker ut...
...om ting...
Du vet du kaller meg John Ambrose?
Alle kaller deg det.
Jeg vet det.
På grunn av deg.
Hva?
Før 6. klasse kalte alle meg John.
Så traff jeg deg, og du kalte meg John Ambrose...
...og sa at det var kult at vi begge brukte for- og mellomnavn.
Jeg ville ikke korrigere deg,
jeg likte at vi hadde noe til felles.
Så jeg ba folk om å kalle meg John Ambrose.
Jøss.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Er vi venner, John...
...Ambrose?
Det har vi alltid vært.
Lara...
...Jean.
FALSKTAKKEFEST
Skal vi lage rosenkål i år?
Ingen spiste dem i fjor.
Kitty sier at falsktakkefest handler om potetene.
Greit. Da har vi alt.
Jeg tror jeg henter litt rosenkål likevel.
-Hva gjør du? -Du vet, jeg...
-...lager... -La meg se.
-Disse er gode. -Ja, kjempegode.
Jeg hadde aldri sett pappa forelsket.
Men der sto han
og lo nervøst med hendene i lommene.
Han ser litt håpløs ut.
-Hei. -Hei.
Jeg skulle hente rosenkål, men ble distrahert...
-Skjønner. -Til vår...
-Falsktakkefest. -Falsktakkefest.
Det er som vanlig høsttakkefest, men i mars. En familietradisjon.
Herregud, så gøy.
Du burde komme.
Ja.
Jeg vil ikke...
Du vil ikke vente til november med kalkun.
Ikke sant? Vil du komme?
-Ja. -Greit.
Vi meldes.
Greit.
-Ingen sier det. -Det er fin lingo.
-Jeg er glad du kommer. -Jeg også.
Men jeg må fortelle deg noe.
Du vet det valentinskortet pappa sendte deg?
Kitty lagde det.
Så du sier at valentinskortet
adressert til Mrs. Rothschild i glitterlim...
...ikke var fra faren din?
For en plottvri.
-Hentet pappa rosenkål? -Nei, han hentet ikke rosenkål.
Greit.
Pappa.
Hva?
-Mer. Det er ikke nok. -Greit.
Jeg liker det.
Greit.
-Er det noe galt med bønnene? -De er ikke helt Covey.
Nei? Alt annet på bordet er som tatt ut av et av mammas matblader.
Han så det.
Observant. Jeg kjøper hermetiske bønner for moro skyld.
Nei, det er symbolsk. Det er for mamma.
Ligger det en historie bak dette?
På college ble jeg invitert til høsttakkefest på en studenthybel.
Det rare er at det var i midten av mars,
og hun som var vert, var den kuleste jenta jeg har sett.
Evie, moren deres.
Hun syntes det var urettferdig at årets to beste høytider
var på slutten av året, like etter hverandre,
og at vi bør fordele godene litt og ha en spleisefest for mars.
På den spleisefesten hadde alle med seg hjemmelaget mat,
og pappa tok med
hermetiske grønne bønner.
Stemmer.
Hun ertet ham hele kvelden.
Så mye at jeg trodde hun var sint på meg.
Men romkameraten sa at det er slik hun flørter.
Ser du? Hun erter deg.
Nei.
Det er en veldig søt tradisjon.
-Takk for at du delte det. -Ja, takk.
Det er én tradisjon til.
Ja. Nykommere må spise bønnene.
-Tror ikke det er nødvendig. -Jo, det er det.
Mamma tvang deg, og Margot tvang Josh, så...
Da så. Det høres ut som det er skrevet i stein.
Greit.
-Bånnski. -Det går bra. Jeg liker hermetikk.
Det gir mening.
For Eve.
Evie.
-Godt? -Det er ikke så ille.
-Ikke sant? -Ser man det.
Sender du sausen?
Jeg skjærer litt kalkun. Kan du ta denne?
-Ja, selvsagt. -Greit.
Skal vi se her.
-Det er ikke nødvendig! -Har du gjort dette før?
Jeg har hatt et par feilskjær som kjæreste.
Men ikke i dag.
Den siste var vond. LJ! Stilig. Pete kommer til å elske det!
Hei.
Hva?
Vet ikke hvordan jeg skal si det.
Bare si det.
Jeg så Peter og Gen sammen.
De virket nære.
Hvor nære?
-Hei. -Var du med Gen i dag?
Ja.
På'n igjen.
Hør her, hun var lei seg fordi ting skjer med foreldrene,
og hun ville snakke med en som forstår. Det er alt.
Er det alt?
Kavinsky! Kom!
Peter, det er alt. Hun vil bevise at uansett hva som skjer i livet ditt,
kommer du løpende når hun ringer.
Og når det kommer til stykket, velger du henne hver gang.
Det er pisspreik.
Ok? Jeg velger deg.
Da det var et valg, valgte jeg deg.
Et valg? Hva betyr det?
Hun filmet oss. Jeg sa at hvis hun såret deg igjen, var det slutt.
-Så du visste det? -Ja, Lara Jean...
-Du benektet det. -Fordi det er
så mye motvilje mellom dere.
Jeg prøvde bare å...
Beskytte henne. Som alltid.
Å beskytte deg.
-Peter. -Covey.
Seriøst. Kom igjen.
Beklager, LJ, men ja.
Kan vi snakke om det senere?
Hvordan visste hun det? Den kvelden.
Jeg sa jeg skulle legge meg. Hvordan visste Gen hvor du var?
-Det var henne du ventet på i boblebadet. -Peter!
Du og jeg var ikke sammen ennå.
Det var derfor hun filmet oss.
Hvis jeg ikke hadde kommet for å finne deg,
ville du og Gen vært sammen, og vi hadde aldri skjedd.
Kanskje det er best sånn.
Det mener du ikke.
Du bør gå.
-Ikke gjør dette. -Gå.
Nei, vi lovte at vi ikke skulle knuse hverandres hjerter.
Jeg tror vi begge ga løfter vi ikke kunne holde.
Akkurat.
Jeg savner deg, mamma.
Skulle ønske du kunne hjelpe.
Den er kvart på åtte.
Jeg vet det.
Greit.
Så jeg kjente deg aldri
Gud, jeg prøvde virkelig
Overrumplet
Avhengig
Trodde vi var klare Men jeg var dum som bare
I ettertid er det åpenbart
Snakker med advokaten Hun spurte hvor jeg fant ham
Jeg sa unge forelsker seg I feil folk noen ganger
KJÆRLIGHETSSORG
Noen feil blir gjort Det går bra
Man tror man er forelsket Når man i virkeligheten lider
Noen feil blir gjort Det går bra
Til slutt er det bedre for meg
Det er moralen i historien
Vær klare om ti minutter
for klasseturen til akvariet.
Husk å ta med oppgavearkene
og tillatelser. Og ikke glem kompisene dine.
Noen feil blir gjort Det går bra
Man tror man er forelsket Når man i virkeligheten lider
Noen feil blir gjort Det går bra
Til slutt er det bedre for meg
Det er moralen i historien
De sier at det er bedre Å ha elsket og tapt
Enn å aldri ha elsket
Det kan være pisspreik
Men jeg må bare fortelle dere
Vil du ha dette tilbake?
Ja.
-Jeg klarer det ikke. -La meg hjelpe.
Jeg trodde om Peter og jeg var sammen, kunne vi takle alt.
Jeg tok feil. Vet ikke om det betyr at det ikke var ekte kjærlighet,
eller om vi ikke var klare.
Men jeg vet at vi ikke var ærlige.
Og at jeg ikke har vært ærlig med meg selv.
KAN DU MØTE MEG VED TREHYTTA?
Hei.
Du vet vel at Peter og jeg slo opp.
Ja, jeg hørte noe om det.
En del av grunnen var at når han var med meg,
trodde jeg alltid at han tenkte på deg.
Og at jeg aldri ville være god nok.
Jeg trodde at han aldri ville glemme deg.
Og så innså jeg
at personen som ikke kunne glemme deg...
...var meg.
Du husker det sikkert ikke, men...
...jeg la dette i fordi det var vennskapsarmbåndet vårt.
Du tar helt feil om Peter.
Han er gal etter deg.
Han sier det selv.
Og jeg ringer ham ikke for å såre deg.
Bare...
Foreldrene mine går fra hverandre,
og det er veldig forvirrende.
Peter har vært gjennom det.
Jeg gjemte dette der borte
så du ikke skulle se at jeg la i det samme.
Bestemor lærte meg et koreansk ord.
Det heter jung.
Forbindelsen mellom to personer som ikke kan brytes.
Selv når kjærlighet blir til hat, vil du alltid ha ømhet i hjertet for dem.
Gen og jeg har jung.
En del av oss vil alltid være knyttet til hverandre.
Hvis jeg vil gå videre,
må jeg slutte å klandre Peter for å ha det samme.
HEI!
HEI!!
KLAR FOR STJERNEBALL I MORGEN!
Der er du. Kom inn, vennen.
Du er kjempefin.
Og du er ikke klar til ballet.
Jeg er bare en frivillig. Rart om jeg pyntet meg.
Tja...
...da trenger du vel ikke denne.
Litt synd at du ikke vil pynte deg.
Ellers ville du...
...vært så fin i denne.
Men sånn er det.
Stormy.
Gi meg kjolen.
Hvordan ser jeg ut?
Slik du ser ut...
...bør være ulovlig.
Jøss.
Hei.
Du er kjempefin.
Takk.
Jeg er glad jeg pyntet meg.
Jeg også.
-Det er pappas. Nettopp. -Flott.
Skal vi?
-Ja. -Ja.
"Det er pappas"?
Gå fra bordet å ha det gøy.
Folk klarer å forsyne seg av punsj selv.
Vi skal liksom jobbe.
Kan du overbevise henne?
Be henne om å danse.
Hva venter du på?
De vil visst at vi skal danse.
Som frivillige synes jeg vi burde gi folket det de vil ha.
Endelig danser vi.
Jeg ville be deg på ballet i 6. klasse.
Ja.
Jeg dro faktisk hjem til deg.
Jeg plukket opp en haug kvister,
og stavet B-A-L-L,
med et spørsmålstegn til slutt. Rett utenfor vinduet ditt.
Så kom faren din hjem.
Jeg er sikker på at han...
Jeg er sikker på at han trodde jeg ryddet folks hager.
Så han ga meg ti dollar...
...og jeg ble veldig nervøs.
Så jeg dro hjem.
Jeg kan ikke tro det.
Ja.
Det er faktisk flaut nå.
Jeg burde nok ikke ha sagt det, jeg...
Jeg vet du er sammen med Kavinsky.
Han og jeg...
Går det bra?
La oss få litt luft.
-Greit. -Ja.
Jøss.
Kom.
Jeg fatter ikke at det snør så sent på året.
Det vil nok...
...smelte bort. Men...
Å, ja vel.
-Greit! -Nei.
-Du vet hva som skjer nå, sant? -Nei.
Hva gjør du?
Snøengler.
-Fryser du? -Ja, jeg er iskald.
Kom.
Det er Peter.
Jeg beklager.
Lara Jean.
Går det bra, vennen?
Vi kysset.
Men jeg...
Jeg ville at han skulle være en annen.
-Det føles som jeg har ødelagt alt. -Nei.
Du er for streng med deg selv.
Noen ganger må man kysse feil mann for å vite hva som er rett.
Det har jeg.
Flere ganger enn jeg vil innrømme.
Men tenk om det er for sent? Peter og jeg slo opp.
Hva så? Bli sammen igjen.
Hvis det er det du vil.
Hvis han ikke vil?
Hvis han ikke vil hva?
Vil ha meg.
Tja...
...det vil gjøre vondt.
Nettopp.
Greit. Stormy?
Kan du få tilbake kjolen i morgen?
Nei.
Fordi den er din.
Takk.
Jeg må gå.
Gå.
Peter.
Du sa du ikke likte å kjøre på snø, sant?
Knus hjertet mitt, Covey.
Knus hjertet mitt i tusen biter.
Gjør som du vil.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg òg.
Når du tenner en lykt og sender den opp i lufta,
skal du ønske deg noe.
Jeg trodde jeg ville ha et løfte om at vi aldri skulle såre hverandre.
Jeg ville ha noe som ikke finnes.
Jeg ville ha lykkelig i alle sine dager.
Men nå vet jeg at jeg ikke vil ha halvhjertet kjærlighet.
Jeg vil ha alt.
Og for å få alt, må vi risikere alt.
Jeg ville ikke ha endret på noe hvis jeg kunne.
Fordi alt som har skjedd har ført oss hit.
Dette er historien vår.
Og vi er fortsatt i begynnelsen.
Tekst: Cathrine Hvidsten Jenkins