Han gik hen til mig Og spurgte, om jeg ville danse
Han så ret lækker ud Og jeg sagde, at jeg tog en chance
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle gøre
Så jeg hviskede, jeg elsker dig
Han sagde, at han elskede mig Og så kyssede han mig
Så bad han mig blive hans brud
Og altid være ved hans side
Jeg var så glad, at jeg næsten græd Og så kyssede han mig
En vild nat i byen?
Seriøst, Lara Jean?
Det er ikke tid til at fantasere om at leve i en 80'er-film.
Men det er anderledes, for det er ikke fantasi.
Det er mit virkelige liv.
Ser jeg anderledes ud?
Nej.
Jeg kan ikke se det.
Hvordan?
Som en, der har en kæreste, ser ud.
Du ser ud, som om han snart kommer, og du ikke er klar.
Har du været i bad?
Ud.
Jeg tager et bad.
Folk siger, at eventyr ikke er sande.
Men nogle gange...
...er den lykkelige slutning sand.
Jeg har tænkt på dette øjeblik, siden jeg begyndte at læse romaner.
Min allerførste date.
-Hvordan ser jeg ud? -Perfekt.
Fantastisk, skat.
Okay.
Hej.
Hvad sker der?
-Ikke meget. -Nej? Jeg har noget til dig.
-Tak. -Hej, Kitty.
-Den er til dig. -Gerberaer er min favorit.
Dr. Covey.
Hvilken restaurant? Jeg kender de bedste.
Far? Her, stil dem i vand. Gå.
Sig det højt. Klokken 23?
Klokken 23.
Okay, mor jer.
Ikke for godt.
Farvel.
Jeg har aldrig været på Cardona's.
Det er godt.
-Jeg er så spændt. -Ja?
Det er godt. Ja!
-Jeg tror, du vil kunne lide det. -Det er så smukt.
-Til senoritaen. -Tak.
-Og senoren. -Grazie.
De har store menuer her.
Alle ved: Jo større menu, desto bedre restaurant.
Det er faktisk en to-gaffel-restaurant.
De giver dig den anden, hvis du taber den første.
Nej, det er ikke derfor.
-Jo, det er. -Nej.
Se. Er du klar?
Peter, stop. Det er pinligt.
Hvad sker der?
Peter.
Godt, jeg har min backup.
Det er min første date.
Jeg har aldrig været en kæreste før.
Bare jeg er god til det.
Hør. Giv mig dine nøgler.
Nej, vil du virkelig køre?
Jeg kører godt nu!
Jeg er bange for at køre i sne, men ... det sner ikke.
-Okay, fint. Slå os ikke ihjel. -Ja!
Vel?
Hvordan hørte du om det?
Jeg har mine metoder.
Man skriver et ønske, og så sender man det op i himlen.
-Det er ikke et ønske. -Hvad?
Det sker lige nu, så det kan ikke være et ønske.
-Hvad? -Hvad?
Hvad så?
Det må bare ikke ende.
Tænker du nu på, at det skulle være slut med os?
Det er bare en tanke, jeg fik.
Få den tanke ud af hovedet!
Tænk ikke sådan på vores første date.
Jeg vil bare ikke have, vi knuser hinandens hjerter.
Jeg lover, at jeg ikke knuser dit hjerte.
Jeg knuser heller ikke dit.
-Elsker du det? -Ja.
-Se! Fantastisk. -Du har en flot håndskrift.
Vi kan godt.
Du har styr på det.
Lad den fylde op.
Det er sejt.
-Se lige! -Der flyver den.
Vi gjorde det.
Det er så smukt.
Nu kan alle se vores initialer.
Jeg vænner mig nok ikke til, hvor dyb din bil er.
-Den er... -Den er så høj.
Det er en ret høj vogn.
Jeg føler, jeg falder ud.
Så vent. Jeg kommer og griber dig på den anden side.
Nå...
Hvordan var din første date?
Og sig det, som om det ikke var mig, der tog dig ud.
Den var...
...perfekt.
-Ja? -Ja.
Okay, godnat.
Okay. Godnat.
Godnat.
Vend den større del i højre hånd over den lille del i venstre hånd.
Behøver vi klæde os sådan ud?
-De andre unge gør det ikke. -Vi gør det. Far ønsker det.
I ser fantastiske ud. Jeg elsker koreansk nytår.
Bare jeg var der.
Ja, bare du var.
Jeg sender dig en milliard billeder.
Vi må af sted!
Mine piger.
Åh nej. Her kommer det.
Som to smukke, små roser.
Er det Margot?
Skat, jeg ville ønske, du var her.
Det ville jeg også.
-Jeg elsker jer. -Farvel.
Jeg gjorde det.
Jeg troede ikke, du kunne.
Godmorgen. I ser godt ud.
-Tak! -Værsgo, doktor.
Tak, Jasmine.
Føler du dig ikke udenfor nu, du ikke har din hanbok på?
Jo, mor. Jeg er fortvivlet.
Tak.
-En øl, Dan? -Ja, hvorfor ikke?
Nå, Dan, dater du nogen?
-Carrie! -Jeg spørger bare!
Det betyder ikke, du altid vil være single.
Min far siger, det er vigtigt, vi holder vores koreanske arv i live.
Men den egentlige grund til, vi gør en indsats i helligdagene,
er, at når han er tæt på familien, er han tættere på mor.
Så du har en kæreste?
Ikke for noget,
men jeg har altid troet, at du først ville date på uni.
Han hedder Peter, og han datede ikke Lara Jean,
var det ikke for mig. Han så hende ikke,
men jeg sendte et kærestebrev fra hende.
Teknisk set skrev hun fem.
De begyndte at fakedate for at gøre hans eks jaloux,
og skjule hendes udkårne,
men det gik i ged, og de datede rigtigt,
og nu er de ægte kærester, og de er så søde.
Sød historie.
Lidt barnlig, men sød.
Vis Haven et billede af ham.
Det er løgn. Er han din kæreste?
Ja, hvorfor?
Jeg hader at sige det,
men jeg så en video af ham og en pige, der gjorde det i et boblebad.
Ja, øh ... det var mig.
Men vi kyssede bare.
Det er...
...faktisk ret cool.
Vil I have noget is med mig?
Ja.
Det er til dig.
Tak.
Da Kitty sendte brevene, troede jeg, mit liv var forbi.
I ugevis bad jeg til, John Ambroses brev blev væk i posten.
Og da jeg ikke hørte noget, troede jeg, mareridtet var ovre.
Men det var det nok ikke.
Kære Lara Jean.
Tænk, at det brev var fra dig.
Det er vel fem år siden, vi sidst har set hinanden?
Ikke, at jeg er sur. Jeg var så glad for at få det.
Tænk, at du var så moden som 11-årig.
Da jeg var 11, lagde min mor stadig snacks frem til mig efter skole,
men her var du med alle de komplekse tanker og følelser.
Det er vildt.
Det mindede mig om, dengang vi blev låst ude efter skole.
Kan du huske det?
Vi tog til Robertsons træhus og læste Harry Potter, til det blev mørkt.
Hvis jeg havde skrevet et kærestebrev dengang, stod der nok bare:
"Jeg kan lide at læse med dig.
Du er meget pæn."
Men dit brev var meget mere.
Jeg har kun et spørgsmål: Hvorfor sende det nu?
Uanset hvad er jeg glad for, jeg måtte læse det.
Hilsen John Ambrose.
Du godeste.
John Ambrose McClaren har skrevet et brev til mig.
Betyder det, at han også kunne lide mig i 6. klasse?
Kan han lide mig nu?
Okay. Slap af.
Det er ikke et spontant kærestebrev.
Det er snarere et takkekort. Der er ingen grund til at svare.
Men ville det ikke være uhøfligt ikke at svare?
Det ville være ubetænksomt, så jeg svarer.
Men på en venlig måde. Bare vær høflig. Tak ham for brevet og kom videre.
Kære John Ambrose.
Jeg håber, du har det godt.
Er du stadig interesseret i politik og diplomati?
Jeg er sikker på, du er endnu klogere, mere betænksom og bedårende...
Hvad siger jeg dog?
Det kan jeg ikke.
Kære John Ambrose.
Sikke flot du skriver.
Da jeg så dit navn på konvolutten, sprang mit hjerte et slag over...
Jeg er så åndssvag.
Kære John Ambrose.
For det første: tak, fordi du skrev tilbage.
Det er rart stadig at være i kontakt.
Jeg husker den dag i træhuset, hvor vi læste, til det blev mørkt.
Du sagde, du var i huset Hufflepuff, og det var også mit hus.
Det kunne være et tegn på, at det skulle være os to.
Åh gud.
Jeg kan ikke.
Skal jeg fortælle Peter om det?
BLIV FRIVILLIG!
Alle 2.g'ere, mød op i kantinen for at vælge jeres forårstjeneste.
Hvad så, Covey?
-Klar? -Altid.
-Hvad foregår der i dit hoved? -Hvad mener du?
-Snickerdoodles. Dit tænksomme bagværk. -Hvordan ved du det?
Måske fra dit Instagram-billede med hashtagget "tænksomt bagværk"?
Jeg vidste ikke, hvad der foregik mellem os.
Det er ikke det, der sker nu.
Husker du, da Kitty sendte mine kærestebreve?
Er det et alvorligt spørgsmål?
Selvfølgelig husker du det, men du spurgte, hvem der fik de andre.
Jeg sagde, det sidste gik til en fra Model UN.
Ja.
-Det var John Ambrose McClaren. -Det er løgn.
McClaren? Det var min ven.
Han skrev tilbage.
Skrev han et rigtigt brev? Eller en e-mail? Eller...
Ja, et rigtigt brev med posten.
Nå.
Sagde han noget om mig?
-Som hvad? -Tja...
"Hvordan har Kavinsky det? Hvad laver han?"
Niks.
Skrev du tilbage?
Ikke endnu.
Så du planlægger altså at gøre det?
Det burde jeg nok.
-Hvorfor? -Ellers er det uhøfligt.
Hvorfor fortæller du mig det så? Beder du mig om tilladelse?
Nej, det var underligt ikke at fortælle dig det.
Vælg jeres tjenesteplads med omhu. I repræsenterer Adler i jeres valg.
Udvid horisonten, folkens! Tak.
Hej!
Hej, hvad så, flotte fyr?
-Hej, LJ? -Hej, Trevor.
Tjek det ud.
Vi har allerede kapret seks pladser på Oakwood Marked.
-Alle er med. Slut, finale. -Covey, vi melder dig.
-Oakwood? -Ja.
Skal vi ikke være frivillige på Belleview?
Jeg smutter. Nyd skænderiet.
Kom nu med os. Det bliver sjovt.
Margot var på Belleview.
Og det ser bedre ud på universitetsansøgninger.
Det var gutterne, der besluttede, at vi tog Oakwood, når træningen begyndte.
Gør du det. Jeg tilmelder mig Belleview.
Er du sikker?
Ja.
Tilmeld dig. Helt ærligt.
Okay, lad mig gøre det godt igen. Lad os mødes efter træning til kaffe.
Klokken 17.
Det lyder godt.
-Det er heftigt. -Du er så doven!
Kom og meld jer til Belleview med mig.
Og spille fire på stribe med oldinge? Nej, tak.
Nej for hulan.
Jeg er på suppekøkkenet.
Jeg har forslag til et nyt program. Velfærd for udsatte dyr.
Så du kan hænge ud med din hund derhjemme.
Som kom fra et internat.
Genialt, ikke?
Det er genialt. Jeg er med, Chris.
BELLEVIEW PENSIONSVILLA
Selvfølgelig ville du vælge Belleview.
Du er forudsigelig, Lara Jean. Det er nuttet.
-Du tager nok Oakwood. -Sortere halvrådne varer?
Nej, tak.
Jeg så på din story, at du var på Cardona's i weekenden?
Klassisk Kavinsky.
Da vi slog op, troede jeg, jeg skulle dø, hvis jeg fik mere cacio e pepe.
Her er et tip: Hvis du vil være i dine jeans til sommer,
bør du nok bestille salaten.
Da Peter og jeg fandt sammen,
forventede jeg ikke at føle mig så usikker over hans forhold til Gen.
Men hver førstegangsting, jeg havde med ham,
havde han allerede haft ... med hende.
-Undskyld, bruger du den stol? -Ja. Det er min kærestes.
-Du bruger ikke den stol, vel? -Jo.
-Peter er på vej. Bare lidt forsinket. -Er han?
-Bruger nogen den stol? -Ja. Min kæreste kommer.
Okay, jeg er ked af det, Covey.
Træneren fik os til at løbetræne, til vi kastede op.
Du kunne have sagt det.
Ja, men han har den der regel. Ingen sms'er, ellers ingen træning.
Jeg skal spille hver eneste kamp, så det er...
Undskyld.
Jeg skulle have fundet på noget, der ikke lod dig vente.
Ja, det skulle du.
Lad os komme væk.
Hvad?
Ring til din far.
-Sig, du kommer sent hjem. -Hvad? Hvor skal vi hen?
Jeg inviterer dig ud.
-Fint. -Jep. Kom så.
-Lige nu. -Okay, jeg kommer.
Du skal ikke løfte en finger.
-Mange tak, mand. -Tak.
-Er du klar? -Ja.
-Ja? -Kom så!
Kom nu.
Vi er sammen her ved Sizzler.
Her kommer vi!
-Det var din idé! -Ja!
Jeg elsker denne date.
-Hvad vil du nu prøve? -Radiobiler!
Jeg har det. Kom så! Jeg har den!
Kom nu. Af sted!
-Af sted! -Kom nu!
-Stop, lad være. Åh, Peter! -Stop!
Jeg mener det, stop.
-Af sted! -Nej!
Ja!
Sejren er min!
Jeg vinder!
-Godt klaret. -Undskyld mig?
Må jeg få den her?
Tak.
-Se her. -Okay.
-Jeg kigger. -Godt.
Det er sjovt, det der med forhold.
Det ene øjeblik vender tingene op og ned, men så er der magisk nok glimmer overalt.
Og når det hele falder til ro, er man tilbage i eventyret.
Udendørsagtig, morgenmenneske,
-har altid gode sko på. -Hvad taler du om?
Fru Rothschild. Jeg synes, de burde date. Hun er skilt.
Det skete sidste år.
Okay. Fordi far, som ikke har datet i årevis,
begynder pludselig at date naboen.
Det lyder som selvbedrag.
Det var også selvbedrag, da jeg foreslog, du datede Peter.
Og hvordan gik det?
De skal bare have et lille skub.
Kitty.
Lad far og fru Rothschild være. Jeg mener det.
Hun skar hækkene ned, Lara Jean. Det er en metafor!
Jeg kan lade Henry blive ude.
Må jeg give ham noget? Nogle ribben?
Ja.
-Jeg henter nummeret. -God dreng.
Hej.
Hyggeligt, fru Rothschild.
Okay. Jeg har Bobbys kontaktoplysninger. Må jeg sms'e dem?
Ja, eller du kan få mit nummer?
-Okay. -Fint.
Han har mesterligt grønne fingre.
-Han gav mig råd om stokroser. -Jeg elsker dem.
-Virkelig? -Ja.
De er mere berigende end kedelige azaleaer.
Netop.
Okay. Jeg må hellere gå.
-Rart at se dig, fru Rothschild. -Kald mig bare Trina.
Trina.
-Kom nu. -Jeg viser dig ud.
Okay.
De bliver forelsket inden valentinsdag!
Hvordan fik du det ud af en samtale om havearbejde?
Fordi far ikke er til hunde.
Lad mig ikke gøre dig nervøs.
Margot elskede folkene i Belleview,
men der var en person, hun talte mere om end nogen af de andre.
Den er svær at slå!
For de fleste.
Det er en Song Covey, hvis jeg ikke tager fejl.
Du må være Stormy.
Og du må være Lara Jean.
Sendte din søster dig over for at se til mig?
Jeg er frivillig. Ved du, hvor Dorothy er?
Nyder Margot Skotland?
Hun er glad for St. Andrews.
Jeg håber, hun ikke kun studerer.
Jeg har aldrig kedet mig i Skotland. Det var en af mine Pan Am-ruter.
Var du i kabinepersonalet?
Kabinepersonalet?
Sikke noget politisk korrekt vrøvl. Jeg var Pan Am-stewardesse.
Vi serverede røgede østers og kaviar og rystede gin martinis 10.000 meter oppe.
Vi var himmelens korpiger.
-Jeg giver dig en rundvisning. -Nej, jeg må nok vente på Dorothy...
Det eneste, Dorothy fortæller,
er, hvor førstehjælpskassen og bingoudstyret er.
Vil du have en ægte introduktion til stedet, så følg mig.
Okay, jeg kommer!
Det er håndarbejdsrummet. Og strikkeklubben.
Hvorfor man danner en klub for noget, man gør alene, forstår jeg ikke.
Spillerummet.
Dårlige tabere. De lader mig ikke engang spille med dem mere.
Sådan nogle kommunister.
Kommunister?
Det var morgenmadslokalet, indtil Hilda der besluttede, hun havde evner.
Vi kan høre dig.
Men vidste du ikke, hvad vi ville sige?
Her er Dorothy.
Det er min kære ven, Lara Jean.
Hun er en af vores gymnasiefrivillige.
-Goddag. -Hej!
Dorothy...
Hende her er noget særligt.
Så du skal passe på hende på samme måde som din fremragende Bloody Mary-blanding.
Du får mig til at grine.
-Vis dem, hvad du kan, skat. -Tak.
-Fylder op igen. -Spis din selleri!
-Ja. -Hun skal have fibre.
Det behøves ikke. Jeg har dig lige her.
-Lara Jean Covey. -Ja.
-Det er mig. -Velkommen.
Vi venter kun på en til.
Var jeg ikke den eneste, der meldte mig?
Fra Adler, men vi har en ung mand fra Port Smith. Han hedder...
John Ambrose McClaren.
Hej, Lara Jean.
Hej...
Du milde! Lara Jean!
-Jeg henter førstehjælpskassen. -Er du okay?
Ja.
Følg min finger.
-Nå. -Ja.
Hvad laver du?
Tjekker for hjernerystelse.
Hvordan det?
-Jeg stiller dig nogle spørgsmål. -Okay.
Ved du, hvem jeg er?
En, jeg sendte et kærestebrev til.
Ja, netop.
Og jeg får brug for det brev igen.
Hvorfor?
Jeg skrev det for længe siden, og jeg husker ikke helt, hvad der stod.
Jeg må vide, hvor meget jeg skal græmme mig.
Okay. Jeg kommer med brevet på én betingelse.
At du giver det tilbage bagefter.
Jeg vil have bevis på, at nogen kunne lide mig i folkeskolen.
Laver du sjov? Alle kunne lide dig.
Jeg tror ikke, det er sandt.
Men selvom det var...
...var jeg ligeglad med de andre.
Okay.
Er patienten okay?
Ja. Hun er flov, men har det fint.
Godt. Jeg vil ikke sagsøges igen.
Er I klar?
Kom nu. Vi kan godt. Stille og roligt.
Godt. Stille og roligt.
Fint.
Du får det og giver det tilbage. Sådan er det. Tag det eller lad være.
-Aftale. -Fint.
Klar.
Jeg troede, at det at have en kæreste betød, at idéen om andre drenge gik væk.
Og alligevel var jeg her. Helt vild med Peter, men...
Jeg blev ved med at afspille samtalen med John Ambrose i hovedet.
Jeg var ligeglad med de andre.
Jeg ville ikke tænke på, hvordan det havde været,
hvis han havde fået brevet i skolen i stedet for nu.
Men det gjorde jeg.
Jeg har et spørgsmål.
Da du skrev de breve,
hvem kunne du bedst lide?
Du måtte have en favorit. Du kunne ikke lide os lige godt.
Et brev må have været mere intenst end de andre.
Hvis jeg var helt ærlig, var der et brev, jeg husker,
der var lidt mere intenst end de andre.
Det var mit. Ikke?
Det var mig.
Ikke?
Vil du ikke tilføje glitter? Eller måske nogle perler?
Det skal ikke være for meget. Det er vores første valentinsdag.
Det er sandt.
Du vil ikke give ham noget sødt og inderligt,
mens han giver dig et fra kiosken.
Det er for pinligt.
Det når ikke til Margot i tide.
Godt, at det så bare skal et smut over gaden.
Giver du Trina et valentinskort?
Ikke fra mig. Fra far.
Har du glemt vores samtale om at blande sig?
Desuden er far ikke en glimmerfyr.
Du var heller ikke Peter Kavinsky-pige, før jeg strøede glimmer på.
Gå bare. Hent dine æbletærter.
Som en af mine succeshistorier skulle man tro, du ville være mere støttende.
Forbered dig, Lara Jean. Sidste år sendte Peter dem til Gen hver time.
Okay. Lad os få det overstået.
Ih, du milde.
Så er vi i gang!
JEG ER DIN. KYS
Hold da op!
Du har fået spam, mand!
Åh gud. Jeg aner ikke, hvem halvdelen af dem er.
Det er vist fodboldpigerne.
Er det Kelly?
Hun er sød. Hende kan jeg lide.
Hej.
Glem dem i Kavinsky-fanklubben.
Det var dig, der slog Gen af pinden uden at prøve.
Nogle gange ville jeg bare ønske, min kæreste var lidt...
...mere anonym.
Det er tungt at bære kronen.
-Jeg vil ikke have den. Tag den tilbage. -Nej. Det er dig nu.
-Jeg bad ikke om den. -Det er din.
-Stop. Det er klamt. -Det er din.
Nå, men ... Jeg tænkte, okay...
Fundet!
Du fandt mig.
Jeg ledte efter min valentin.
Kom med.
Hvor skal vi hen?
Det får du at se.
Det var det perfekte sted at give dig det,
for det var her, det hele begyndte, da du sprang på mig.
Okay.
Den er smuk.
Vil du give mig den på?
Ja.
Okay...
Hold nu op!
Og her er dit kort.
Jeg elsker det.
En ting til.
Okay.
"Månen stråler aldrig uden at bringe mig drømme
om smukke Lara Jean.
Og stjerner stiger aldrig, uden jeg føler
smukke Lara Jeans klare øjne."
Kan du lide det?
Du milde. Ingen har skrevet et digt til mig før.
Det er det mest romantiske nogensinde.
Hvorfor er vi i sløjdlokalet til vores valentins-sandwichtradition?
Sløjdlokalet er det eneste sted, jeg kan klare i dag.
Mine ører bløder, når jeg hører a cappella.
Pudsede Kavinsky dem på dig?
Nej, han gav mig noget bedre.
Fedt! Han har styr på det.
Og jeg har også en lille V-dagsgave til dig.
-Hvor sødt... -Det er et råd.
Okay.
Før du går for langt med Kavinsky, så sørg for, at du er 100 procent...
-Nej, 1000 procent sikker... -At det er det, jeg vil. Ja, ja.
-Jeg er ikke... -Jeg vil sige noget andet.
Jeg vil sikre mig, at du kan gasse din egen motor op,
før du lader andre ind under kalechen.
Du kan ikke blinke. Det er okay.
Sørg for, at du ved, hvordan du gør dig selv tilfreds!
Ja, okay, jeg forstår, tak.
Hej.
Jaså.
Er der ikke andre grunde til, at vi spiser i sløjdlokalet?
Vi kan begge lide lugten af savsmuld. Det er ingen forbrydelse.
Jeg går.
Jeg tror, det er din.
Tak.
Ih, du milde.
Hold kæft.
-John Ambrose, godt at se dig igen! -Fru Glick.
Hej, John.
I dag bliver sjov. Jeg har et spændende projekt til jer to.
Vores årlige Belleview-havefest kommer snart.
Sidste år fik vi regn, så vi besluttede at flytte det indendørs.
Holder vi havefesten herinde?
Jep! Stil nogle pottebregner og ostefade. Måske nogle lyskæder? Det går.
Men I skal rydde rummet. Det er blevet til et roderum.
Hvad er det?
Hr. Sawoskis mislykkede forsøg på grønne fingre og afdøde beboeres ejendele.
Uden familiemedlemmer til at hente det.
Lav to bunker, ikke? Affald og donationer.
Da jeg hørte havefest, forestillede jeg mig art deco-elegance.
Ikke potteplanter og et ostefad.
Ja, det er lidt deprimerende.
Ja.
Se her.
Gamle kærestebreve fra en udstationeret i Italien.
Han sendte hende sit billede med en besked bagpå.
"Min kære Linda..."
Det virker personligt. Jeg bør ikke læse det.
Vil du læse det i stedet?
TIL JOHN AMBROSE MCCLAREN
Husk, det kun er til låns.
Det er det, ja.
"Kære John Ambrose.
Kan du huske halloweenfesten i Matt Kaplans lade?
Jeg planlagde mit kostume i ugevis. Jeg var så spændt.
Jeg fortalte ingen, hvad jeg gik som. Og så kom jeg derhen.
Det var, som om alle andre end mig fik beskeden om,
at ingen klæder sig ud til halloween længere.
Jeg følte mig så åndssvag.
Som om jeg ikke passede ind.
Og så kom du som et krydret æg.
Og jeg indså, jeg måske var åndssvag på en cool måde.
Og så vidste jeg det.
Jeg vidste det helt ned til mine røde sneakers.
Jeg elsker dig, John Ambrose. Jeg elsker dig højt.
Hvorfor skal du flytte væk?
Måske mødes vi en dag igen, og du ved ikke, at jeg følte sådan.
Men jeg ved det.
Jeg vil altid vide, at engang ... var mit hjerte dit."
Jeg fatter ikke, jeg skrev det. Og at han læste det.
Jeg fatter ikke, han er dernede og ved, jeg læste, hvad han læste, som jeg skrev.
Lara Jean, er du okay?
Det ved jeg ikke.
Kom ind på mit værelse.
Ingen kvinde bør være ude med det udtryk i ansigtet.
"Måske mødes vi en dag igen.
Jeg vil altid vide, at engang
var mit hjerte dit.
Kærlig hilsen, Lara Jean."
Hvorfor?
Hvorfor skrev jeg de dumme breve?
Jeg synes, det er spændende.
Du forudså, I ville mødes igen. Og her er I.
Jeg har en kæreste.
Og? Næsten alle mine kærlighedsforhold overlappede med et andet.
Det her er anderledes.
Peter og jeg vil ikke knuse hinandens hjerter.
Du knuser altid nogens hjerte, eller de knuser dit.
Er der ingen måde at slippe uskadt ud?
Ikke på den rigtige måde.
Det er på tide, vi får os en drink.
Stormy.
Jeg er 16 år.
Som du vil.
Mere til mig. Jeg henter en sodavand.
Da jeg var ung, var aldersgrænsen 18 år, og det er du ikke langt fra.
-Der mødte jeg min første mand. -Hvordan mødtes I?
Han var vores nabo. Og han var sangskriver.
Og jeg kan huske, jeg sad i stuen og hørte ham synge.
Og så en dag opdagede jeg, at sangen handlede om mig.
Hvis en mand skriver en sang til dig,
så ved du med sikkerhed, at han er vild med dig.
Hvad med et digt?
Ja. Det er det samme. Et digt er bare en sang uden musikdelen.
Til valentinsdag skrev Peter det smukkeste digt til mig.
Du kan det nok udenad.
"Månen stråler aldrig uden at bringe mig drømme
om smukke Lara Jean.
Og stjernerne stiger aldrig..."
"Uden jeg føler
smukke Annabel Lees klare øjne."
Hvordan vidste du...
Din unge mand har god smag. Det må jeg give ham.
Men jeg er ked af at fortælle dig, at forfatteren til det digt
er Edgar Allen Poe.
Vil du genoverveje drinken?
Nu!
Vent, kom nu. Hvad var det?
-Kom så, jeg stopper ikke! -Lad os tage et til Insta.
Hej, mor.
Nu et til rigtige Insta.
Whipped wonderworld. Den hemmelige ingrediens er...
-Flødeskum? -Det er derfor...
Ja, jeg synes...
-Hvad? -Ja.
Okay.
Nå, men sidste issandwich. Vil du dele den?
Tak.
Mand! Hver gang!
-Er du ikke til drukspil? -Aldrig.
-Had ikke spilleren. Had spillet. -Jeg sagde, jeg hader spillet.
Okay. Ud med sproget.
Jeg har brug for en pause. Fra rodet med at være nogens kæreste.
Hvad gør han mod dig?
Nej, sådan er det ikke.
Det er mentalt.
-Okay. Fortsæt. -Det er sådan her.
Vi er her, og vi deler en issandwich.
Og det er godt.
Men hvis jeg delte den med Peter,
ville jeg tænke på, om Peter har delt en issandwich med nogen før?
Og hvis han har, var det så med Gen?
Synes han, jeg er snerpet, hvis jeg bare vil dele en issandwich?
Måske er det mig, der vil mere end bare dele en issandwich.
Så svaret på alle de spørgsmål...
...er, jeg ikke ved det.
Er det, hvad der sker i en piges sind?
-Det foregår i denne piges sind. -Godt, jeg ikke er dig.
Og det er ikke din is.
Så væk med dig.
Du, Lucas?
Hvad?
-Kan du huske John Ambrose McClaren? -Ja.
Selvfølgelig.
Jeg var besat af ham i 5. klasse.
Ham og Michael B. Jordan i Creed.
Jeg var besat af ham i 6. klasse.
Han er frivillig i Belleview med mig.
Ikke, at det betyder noget.
Jeg er glad i mit forhold til Peter.
Det, jeg fortalte dig om med at overtænke tingene.
Det sker ikke, når jeg er sammen med John Ambrose. Det er nemt.
Men det er nok, fordi vi bare er venner.
Du er heldig, LJ.
-Hvordan? -Du har muligheder.
Der er højst to homoseksuelle fyre på vores skole.
Undskyld.
Jeg tænkte på mine egne problemer og ikke engang på det, du går igennem.
Hør her,
før vi ved af det, er vi ude af gymnasiet og i den virkelige verden,
og fyre vil stille sig i kø for dig.
Hvordan kan du vide det?
Før jeg vidste, du var til fyre,
stod jeg først i køen.
Det var noget af en tale for at få en bid mere.
PETER: ER DU OKAY? SKAL VI STIKKE AF?
OKAY
Skriver I til hinanden, selvom han er fem meter væk?
Hej.
Skal vi gå?
Okay.
Farvel, Lucas.
Godnat med jer.
Ja!
-Jeg vidste ikke, I var venner. -Nej.
Her er intet at se.
-Gå. -Farvel, LJ.
Hør.
Er du okay?
Du var lidt stille i aften.
Må jeg spørge om noget?
Ja. Selvfølgelig.
Det handler om det digt, du skrev til mig.
Jeg sagde aldrig, at jeg...
...skrev det.
Undskyld. Du var så glad,
da jeg læste det for dig, at jeg ville ønske, jeg havde skrevet det,
og at jeg kunne skrive sådan noget til dig.
Men du er forfatteren.
Er du sur?
Nej.
Jeg elsker det.
Det er godt, for selvom jeg ikke skrev det,
er det sådan, jeg føler for dig.
Smukke Lara Jean.
Hold da ferie.
Han er god til det her.
Hvordan er han så god til det?
Og hvordan ved han, hvordan man gør det så let?
Hvordan tror du?
Ved du, hvad han ellers er god til?
Jeg vil ikke have sex med dig lige nu.
Nå.
Det er i orden. Jeg prøvede ikke...
Jeg prøvede ikke at have sex med dig nu.
-Jeg ville bare sige det. -Okay.
Bare hvis nu...
Hvad tror du om mig? Jeg vil ikke da skynde på dig.
Især ikke i en parkeret bil foran dit hus.
-Følte du, at jeg skyndte på dig? -Nej...
-Det... -Husker du historien
om mig og Peter ovenpå til sidste års afslutningsfest?
Nej, det er bare...
Du og Gen gjorde det meget, ikke?
Kan vi lade være...
...med at tale om Gen?
Det handler ikke om Gen, men...
Savner du sex?
Er der et tomrum i dit liv?
Er der et tomrum? Nej.
Nej.
Nej, slet ikke.
Okay, se det sådan her.
Du har prøvet BASE jumping.
Og jeg har aldrig prøvet det,
så jeg vil selvfølgelig spørge dig om det, hvis det er noget, jeg nogensinde vil.
Jeg lover, at hvis du nogensinde vil prøve BASE jumping,
så tager jeg gerne med dig.
Det er en stor beslutning...
...at springe ud fra en klippe, så...
...husk det.
Ja.
Okay.
Jeg følger dig til døren.
-Okay. -Okay.
Okay, har vi det godt?
Har I det godt?
-Jep. -Okay.
Vi har en stor præmie denne uge.
Det er en stor, gammel gouda doneret af fru Glicks søn. Mange tak.
Træk dog!
Fint. Okay.
Det første nummer er...
B-4.
Jeg ved godt, du ikke har returneret mit brev.
O-62.
Du får det ikke tilbage. Det er for pinligt.
B-11.
Pinligt?
Prøv at stamme igennem Shakespeare i 6. klasse.
Det husker jeg ikke.
N-32.
G-48.
Fint. Men selv mildt stammende var du stadig eftertragtet.
Til pyjamasparty sagde pigerne: "Er du Team Peter eller Team John?"
G-60!
Ja, det er bare det.
De lod, som om de kunne lide mig, fordi jeg var venner med Peter.
I-24.
Til 6. klasses afslutningsbal
kunne jeg ikke tro det, da Sabrina Fox bad mig tage hende med.
Jeg fattede det ikke.
Men så prøvede hun at danse med Peter hele aftenen.
Selv under de langsomme sange, da jeg ikke kunne lade,
som om vi bare dansede i en gruppe.
Hør!
Hold op med at ævle. Træk numrene.
I-25.
Jeg glæder mig til at være en alder,
hvor det ikke forventes, jeg kan lide drukspil.
Ja, hvorfor tror du, vi begge er frivillige hos de ældre på en lørdag?
N-40.
Er vi åndssvage?
Det er vi måske lidt. I-30.
Men åndssvage på en cool måde.
Totalt åndssvage på en cool måde.
-Ja. -Laver du sjov?
B-2?
Jeg har bingo!
Tag den.
Apropos Peter Kavinsky
bad han mig hilse dig.
Fedt.
I hænger stadig ud.
Det gør vi faktisk.
Er han stadig som i skolen?
Hvad betyder det?
Okay, til fester og sådan tog han altid det sidste stykke pizza.
Og hvis man afslørede ham,
sagde han: "Jeg er atlet."
Dengang det var min fødselsdag, og du lavede de herligste
peanutbutter-chokoladecupcakes, ikke?
-Ja. -Så gode.
Og han tog også den sidste af dem.
Vi blev aldrig sure på ham, for han er så...
Peter Kavinsky-agtig, ikke?
Ja. Det ved jeg.
-Og... -Er han sammen med Gen?
-Hvad? -Det må de være, siden I stadig ses.
Nej, Gen og jeg er ikke venner mere, og hun og Peter slog op.
Det giver mening. Ingen bliver sammen i gymnasiet.
Ja. Og når det er sagt,
-bør jeg fortælle... -Åh!
Sikke et vidunderligt team. Men det er forkert.
Bingoudstyret skal i kælderen. Det skal ryddes til havefesten.
Jeg skal lave sveske-daquiris.
-Hør, Dorothy. -Dorothy?
Er der en kælder?
Hold da op.
Du godeste.
Her er en buste af Mozart. Jeg elsker hans nye album.
Hør.
Se.
Glem den dumme havefest og pottebregnerne.
Lad os give folket, hvad de vil have.
En undskyldning for at klæde sig og danse, som de plejede.
Ja?
Vi holder stjernebal igen.
Det er skørt at tro, at gamle kun vil spille bingo.
Ja, totalt.
Det er en god idé.
Fedt.
Selvom...
...jeg tror, at gamle også virkelig elsker bingo af en eller anden grund.
Ja.
Det her minder mig om noget.
Tidskapslen.
Husker du, da vi gravede den ned?
Ja, det var til en af vores pizzafester i træhuset.
Pizzafesterne.
Vi havde det så sjovt i træhuset.
Vi hang bare ud.
Læste.
Jeg har noget at fortælle dig.
Hvad så?
De river træhuset ned.
Hvorfor?
Robertson-familien flytter, og det nye par har ikke børn, så...
Tidskapslen.
Vi bør grave den op.
Og berøve fremtidige generationer for opdagelsen?
De kommende generationer får hænderne fulde med skovrydning.
Byers overbefolkning.
Vi bor nok under vandet til den tid, ikke?
Men det er sjovt for os.
Hvad synes du?
Ja, det er en god idé.
Vi kan invitere dem, der var der, da vi begravede den.
Ja.
Ja da. Vi kan invitere alle.
Det bliver fedt.
Jeg tager pizza med.
Måske du kunne lave de der
peanutbutter-chokoladecupcakes?
Det, der gør blækspruttens lungesystem unikt,
er, at den ikke har ét, men tre hjerter.
Lav et indsnit under ocellus,
og I får gællehjertet at se.
Blæksprutten er et bløddyr, og vi får at se nogle af dem
til næste uges besøg i Portland Akvarium.
Okay, her. Jeg klarer den.
Hvad laver du på fredag? Er du fri?
Jeg er ikke sikker. Hvorfor?
Kan du huske tidskapslen, vi begravede i skolen?
Lad os grave den op.
Kun os?
Nej, med de andre, vi begravede den med.
-Så, Gen? -Nej.
Ikke Gen. Hun delte den video med os.
Vi ved ikke med sikkerhed, det var hende.
Hun ville nok ikke komme, hvis vi inviterede hende.
Det ville være mig, dig, Chris,
Trevor og John Ambrose.
Så du skrev tilbage til ham.
Pudsig historie.
Vi er frivillige i Belleview sammen.
-Nej da. -Jo.
-Virkelig? -Ja.
Bad du ham melde sig?
Nej, jeg skrev ikke tilbage.
Nå.
Jøsses, af en pige, der aldrig har haft en kæreste, at være
ved du, hvordan man forvirrer en fyr.
Undskyld mig?
Tidskapsel. Ja, lad os gøre det, hvad fanden?
Vi ved ikke, hvad vi finder.
Cool.
Se.
-Nej. -Se med.
-Vær sød... -Se.
Jøsses.
Chokolade-peanutbutter-cupcakes?
Peter foretrækker saltkaramel.
Lara Jean.
Hej.
To pepperonipizzaer. Det er nok, ikke?
Det er sørme Johnny McClaren!
Peter Kavinsky.
Hej, mand.
Godt at se dig.
-Går det godt? -Har du pizza?
-Hvilke? -Ja, bare to pepperoni.
Det er sikrest.
Jeg indså ikke, før jeg så dem stå ved siden af hinanden,
hvilken forfærdelig idé det var.
Halløj! Har I bestilt pizza?
Jeg er så sulten!
-John! -Ja.
-Du kom. -Ja.
For pokker. Det er længe siden!
Ja, LJ og jeg planlagde det, så...
-Godt, I kom. -Vi venter bare på Chris.
Så min invitation blev væk i posten?
Det er Gen og Peter. Ligesom i gamle dage.
Gør vi det eller ej?
Hvorfor kommer du fra floden?
Jeg har lige begravet et lig.
Du er den næste!
-Rolig nu, Chris. -Hør, lad mig tage dem for dig.
-Åh, tak. -Du har den.
Min skovl. Jeg stoler ikke på dig med den.
-Ved I, hvor vi begravede den? -Har du brug for hjælp?
Nej, vi klarer os. Tak.
Heromkring.
-Sådan spiser man ikke en cupcake. -Hun spiste den nedefra.
Hun gemmer det bedste til sidst.
Sådan gør man det.
Hvorfor bad du ikke mig om at tage pizza med?
Okay, lad os få hul på drengen.
Vi begynder med mig.
-Hvis er det? -Mit. Det er bare et armbånd.
Det er ikke bare et armbånd.
Den snor var det dyrebareste i dit liv.
Det var det vel.
Baseball.
-Den lagde du i. -Ja, det er mig.
Jeg slog et home run i Claremont Park.
Det husker jeg. Du løb af banen, og så kyssede du mig foran din mor, ikke?
Nej. Det husker jeg ikke.
Okay. Ja, det er min.
Åh, ja, Linkin Park-koncerten i Crystal Ballroom.
-Linkin Park? Nørd. -Hvad?
Linkin Park er de fedeste.
McClaren, husker du det? Det er, da du hoppede med på vognen
-og bar den hat hver eneste dag. -Du milde.
Lara Jean, fik du ikke en Seahawks-T-shirt,
fordi du ville imponere John?
-Nej. -Hvis det er sandt, er det sødt.
McClaren, kan du huske, da du stammede?
Jeg bemærkede, at du ikke gør det længere.
Ja, mand. Tak for det.
Jeg er sikker på, min talepædagog
vil elske at vide, hendes metoder var en succes.
Det er godt.
Dette er til fremtidige Chris.
Det er mig.
Nå da!
Geni dengang,
geni nu.
Det ved jeg nu ikke. Et geni kender tidsværdien af penge.
En 20-dollarseddel er mindre værd nu end for seks år siden.
-Der fik du mig. -Ja. Tak.
Du er den sidste. Hvad er det?
Den er tom.
Umuligt. Du lagde også noget i.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige, for der er ingenting.
Vil nogen have det sidste stykke?
For langsom.
-Hvad? -Det er for trangt herinde.
Ja, jeg smutter.
Jeg kan blive og rydde op.
-Jeg klarer den. -Åh, mand,
jeg hjalp med at rode. Men det er fint.
Jeg kan sagtens hjælpe min kæreste med at rydde op.
Men tak.
-Jeg går ned. Vil du række mig ting? -Okay.
Vi ses i morgen.
Ja.
Hvorfor sagde du ikke til McClaren, at vi er sammen?
Jeg prøvede. Der var ikke et godt tidspunkt.
Ikke, når man flirter.
Vi flirtede ikke. Så...
Næste gang du mangler pizza, så bed mig om dem.
-Hvad er der med dig og pizza? -Det handler ikke om pizza.
Kommer han med pizza, ser det ud, som om I holdt festen.
Det gjorde vi også.
Det kan du ikke, Lara Jean.
Ikke, når du har en kæreste.
Nå, okay.
Men at invitere din eks til din nuværende kærestes fest...
Jeg inviterede hende ikke! Officielt.
-Jeg har måske nævnt det. -Nå? Hvornår?
Det ved jeg ikke.
Hvad betyder det? Du arrangerede pizzaer.
-Okay, vi går i ring. -Det skal ikke være sådan her.
-Hvordan så? -Det ved jeg ikke. Men ikke sådan.
Slår du op med mig?
Hvad? Nej. Hvorfor siger du det?
Det ved jeg ikke.
Fortalte du ikke John om os, så mulighederne var åbne?
Nej, det er slet ikke derfor.
Siden vi begyndte at date, roder jeg rundt i alting.
-Jeg har ikke læst en kærestehåndbog. -Hvad betyder det?
Som at Gen plejede at klæde sig ud til dine kampe.
-Skal jeg det? -Det er ikke bare Gen.
Alle kæresterne gør det.
Okay, skal jeg så også?
Nej, ikke, hvis du ikke vil.
Det vil da vise, at du mener det.
Som at sende en serenade til en på valentinsdag?
Jeg troede ikke, det var din stil.
Det er det ikke.
Okay, så...
Kom her.
Lad os aldrig skændes igen, vel?
Okay.
Jeg tager den.
Denne vej.
Du har evnen til at forblive tavs på en lumsk måde.
Jeg burde have fortalt dig om mig og Peter.
Det er i orden.
Lara Jean...
Jeg var bare flov.
Jeg misfortolkede det hele.
Det hele er min skyld.
Undskyld.
Nu vi kommer ud med det
om ting,
så kalder du mig John Ambrose.
Alle kalder dig det.
Det ved jeg.
Det er din skyld.
Hvad?
Før 6. klasse kaldte næsten alle mig John.
Så mødte jeg dig, og du kaldte mig John Ambrose
og sagde, det var cool, at vi begge blev kaldt ved for- og mellemnavn.
Jeg ville ikke rette dig.
Jeg kunne lide, at vi havde noget til fælles.
Så jeg bad folk om at kalde mig John Ambrose.
Hold da op.
Hvad skal jeg sige?
Er vi venner, John...
...Ambrose?
Vi har altid været venner.
Lara...
...Jean.
Laver vi rosenkål i år?
Ingen spiste dem sidste år.
Kitty siger, at Fakesgiving handler om kartoflerne.
Okay. Så mangler vi ikke mere.
Jeg vil nu alligevel hente rosenkål.
-Hej. -Hvad laver du?
Du ved, jeg...
-...laver... -Lad mig se.
-De er gode. -Ja, de er lækre.
Jeg havde aldrig set min far forelsket.
Men der stod han
og grinede nervøst med hænderne i lommerne.
Han ser lidt ... håbløs ud.
-Hej. -Hej.
Jeg skulle hente nogle rosenkål, men jeg blev distraheret...
-Jaså. -Til vores...
-Fakesgiving. -Fakesgiving.
Det er som almindelig thanksgiving, men i marts. Det er en familietradition.
Hvor lyder det sjovt.
Du burde komme.
Ja.
Altså, jeg vil ikke...
Man kan ikke vente til november på kalkun.
Vel? Vil du med?
-Ja, regn med mig. -Fint.
Jeg sms'er dig detaljerne.
Okay.
-Sådan taler ingen. -Cool lingo.
-Godt, du kommer. -Også mig.
Men jeg må fortælle dig noget.
Det valentinskort, far sendte dig, ikke?
Det har Kitty lavet.
Så du fortæller mig, at valentinskortet
med fru Rothschild i glimmerlim ... ikke var fra din far?
Sikken overraskelse.
Vent, fik far fat i rosenkål?
Han fik ikke fat i rosenkål.
Okay.
Far.
Hvad?
Flere. Der er ikke nok.
Okay.
-Det kan jeg lide. -Ja.
Okay.
Fejler de grønne bønner noget?
De er bare lidt u-Covey.
Nej? Alt andet på bordet ser ud, som om det kunne være
i et af min mors madblade.
-Han så det. -Han har falkeblik.
Det er fjollet. Det er grønne bønner fra dåse.
Nej, det er symbolsk. Det er for mor.
Okay, det lyder, som om der er en historie. Er der en historie?
Da jeg gik på uni, blev jeg inviteret til thanksgiving-fest i et kollegieværelse.
Men det underlige var, at det var midt i marts,
og hende, der holdt den, var den cooleste pige, jeg havde set.
Evie, deres mor.
Og hun syntes, det var uretfærdigt, at årets to bedste helligdage
var ved årets udgang, lige oven i hinanden,
og vi burde brede kærligheden lidt ud og lave sammenskudsgilde i marts.
Og til det sammenskudsgilde, da alle lavede hjemmelavet mad,
tog far...
...en dåse grønne bønner med.
Ja.
Og hun drillede ham hele aftenen.
Hun drillede mig så meget, jeg troede, hun var vred.
Men bagefter sagde bofællen, at hun flirter sådan. Hun driller dig.
Niks.
Det er en rigtig sød tradition.
-Tak, fordi du delte historien. -Ja, tak.
Der er endnu en tradition.
Ja. Nyankomne skal spise bønnerne.
-Det er ikke nødvendigt. -Jo, meget.
Mor fik dig til at spise dem. Margot fik Josh til det.
Nå. Det kan vist ikke laves om.
Okay.
Ned med det.
Jeg kan godt lide dåsemad.
Det giver god mening.
For Eve.
Evie.
Hvad?
Lækkert?
Det er ikke forfærdeligt.
-Nej, vel? -Sådan. Må jeg bede om tranebærsovsen?
Jeg skærer kalkun. Tager du den, skat?
-Ja, selvfølgelig. -Okay.
Okay, lad os se her.
-Far, det er ikke nødvendigt! -Det har du gjort før.
Jeg har måske haft et par fejltrin som kæreste.
Men ikke i dag.
Den sidste gjorde ondt.
LJ! Dit look. Pete vil elske det!
Hej, mand.
Hvad?
Det bliver svært at fortælle.
Bare sig det.
Jeg så Peter og Gen sammen.
De stod tæt.
Hvor tæt?
-Hej. -Var du sammen med Gen i dag?
Ja.
Nu igen.
Hun var ked af det, fordi der sker noget
med hendes mor og far,
og hun ville tale med en, der forstår.
-Det var det. -Var det?
Kavinsky! Kom så!
Peter, det er alt.
Hun vil bevise, at uanset hvad der sker i dit liv,
kommer du løbende, når hun ringer.
Og når det kommer til stykket, vælger du hende hver gang.
Det er noget fis.
Okay? Jeg vælger dig.
Da der var et rigtigt valg, valgte jeg dig.
Et rigtigt valg? Hvad betyder det?
Hun tog videoen. Jeg sagde, gjorde hun dig fortræd igen, var det slut.
-Så du vidste det? -Ja, Lara Jean...
Du nægtede det.
Fordi I bærer på så meget nag mellem jer to.
Jeg prøvede bare...
At beskytte hende. Som altid.
At beskytte dig.
-Peter. -Covey.
Seriøst. Kom så.
Undskyld, LJ, men ja.
-Kan vi tale om det senere? -Hvordan vidste hun det?
-Hvad? -Den aften.
Jeg sagde, jeg gik i seng. Og Gen vidste, hvor du var. Hvordan det?
Du ventede i boblebadet på hende, ikke?
Peter!
Du og jeg var ikke rigtigt sammen endnu.
Og derfor tog hun videoen.
Og hvis jeg ikke kom for at finde dig,
var du sammen med Gen, og du og jeg var aldrig sket.
Måske skal det være sådan.
Sig ikke det. Det mener du ikke.
Du bør gå.
-Gør det ikke, Covey. -Gå.
Nej, vi lovede, at vi ikke ville knuse hinandens hjerter.
Jeg tror, vi begge lovede noget, vi ikke kunne holde.
Javel.
Jeg savner dig, mor.
Bare du kunne hjælpe mig.
Den er kvart i otte.
Det ved jeg.
Fint.
Jeg kendte dig altså ikke rigtigt
Gud, jeg prøvede virkelig
Trængt op i en krog
Afhængig
Jeg følte, vi kunne gøre det Men jeg var bare dum
Bagefter er det tydeligt
Jeg talte med advokaten Hun sagde, hvor fandt du ham?
Jeg sagde, at unge forelsker sig Med de forkerte til tider
HJERTESORG
Nogle fejl begås Det er fint, det er okay
Man tror, man er forelsket Men det er bare smerte
Nogle fejl begås Det er fint, det er okay
Alt i alt er det bedre for mig
Det er historiens morale, skat
Alle skal stå i kø om ti minutter
til vores tur til Portland Akvarium.
Husk at tage jeres opgaver med
og tilladelsessedler. Og glem ikke jeres venner.
Nogle fejl begås Det er fint, det er okay
Man tror, man er forelsket Men det er bare smerte
Nogle fejl begås Det er fint, det er okay
Til sidst er det bedre for mig
Det er historiens morale, skat
Man siger, det er bedre At have elsket og mistet
End aldrig at have elsket
Det lyder som noget pis
Men jeg vil bare fortælle jer det
Vil du have den tilbage?
Ja.
Fint nok.
-Jeg kan ikke. -Lad mig hjælpe.
Jeg troede, hvis Peter og jeg var sammen, kunne vi klare os igennem alt.
Jeg tog fejl.
Det betyder måske, vores kærlighed ikke var ægte,
eller at vi ikke var klar til den.
Men vi var ikke ærlige over for hinanden. Og jeg var ikke ærlig over for mig selv.
KAN VI MØDES VED TRÆHUSET?
Hej.
Du ved vel, Peter og jeg slog op.
Ja, det hørte jeg noget om.
Noget af grunden var, at da han var sammen med mig,
troede jeg altid, han tænkte på dig.
Og at jeg aldrig ville være god nok.
Jeg var sikker på, han aldrig kom over dig.
Og så indså jeg,
at den, der ikke kunne komme over dig...
...var mig.
Du husker det nok ikke, men...
Jeg lagde det i kapslen, fordi det er vores venskabsarmbånd.
Du har taget fejl med hensyn til Peter.
Han er vild med dig.
Det siger han selv.
Og grunden til, at jeg ringer til ham, er ikke for at såre dig.
Det er bare...
Mine forældre går fra hinanden lige nu, og det er bare forvirrende.
Peter har været igennem det.
Jeg skjulte det derovre,
fordi du ikke skulle vide, jeg lagde det samme i.
Der er et koreansk ord, min bedstemor lærte mig. Det hedder jung.
Det er forbindelsen mellem to personer, der ikke kan skilles.
Selv når kærlighed bliver til had, har man altid ømhed i hjertet for dem.
Gen og jeg har jung.
En del af os vil altid være bundet til hinanden.
Hvis jeg vil videre,
kan jeg ikke bebrejde Peter også at have det med hende.
JOHN AMBROSE - HEJ!
HEJ!
KLAR TIL STJERNEBAL I MORGEN!
Nå, der er du. Kom ind, søde.
-Du ser skøn ud. -Du ligner en, der ikke er klar.
Jeg er bare en frivillig. Jeg skal ikke stadses op.
Nå...
...så har du nok ikke brug for den.
Det er en skam, du ikke vil stadses op.
Ellers ville den bare...
...se så godt ud på dig.
Men sådan er det.
Stormy.
Giv mig kjolen.
Hvordan ser jeg ud?
Sådan som du ser ud,
burde være ulovligt.
Hold da ferie.
Hej.
Du ser godt ud.
Tak.
-Jeg er glad for, jeg tog fint tøj på. -Også mig.
-Det er min fars. -Flot.
Skal vi?
-Ja. -Ja.
"Det er min fars"?
Kom væk fra serveringsbordene, og hyg jer.
Alle er selv i stand til at øse deres egen punch.
Vi skal arbejde.
Kan du overbevise hende?
Byd hende op til dans.
Hvad venter du på?
Det lader til, at de vil have os til at danse.
Som frivillige bør vi give folk, hvad de vil have.
Vi danser endelig.
Jeg ville have inviteret dig med til 6. klasses bal.
Ja.
Jeg tog faktisk hjem til dig.
Jeg samlede en bunke grene
og samlede dem til bogstaverne D-A-N-S
med et lille spørgsmålstegn til sidst. Lige udenfor vinduet.
Og så kom din far hjem.
Jeg tror, han...
Han troede nok, at jeg ryddede folks forhaver.
Så han gav mig ti dollars,
og jeg blev super nervøs. Så jeg tog hjem.
Jeg kan ikke tro det.
Ja.
Det er faktisk lidt pinligt nu.
Jeg skulle nok ikke have sagt det...
Du er sammen med Kavinsky.
Han og jeg...
Er du okay?
Lad os få lidt luft.
-Okay. -Ja.
Hold da op.
Kom nu.
Jeg fatter ikke, at det sner så sent på året.
Altså, det...
...smelter nok i morgen. Men...
Okay!
-Okay! -Nej.
-Du ved, hvor det her fører hen, ikke? -Nej!
Hvad laver du?
Sneengle.
Fryser du?
-Ja, jeg fryser. -Okay.
Kom nu.
Det er Peter.
Undskyld.
Lara Jean.
Er du okay, søde?
Vi kyssede.
Men jeg...
Jeg ville have, han var en anden.
Og nu føler jeg, jeg har ødelagt alt.
Nej.
Du er for hård mod dig selv.
Nogle gange må man kysse den forkerte mand for at vide, hvad der er rigtigt.
Det har jeg.
Oftere, end en dame vil stå ved.
Men hvad nu, hvis det er for sent? Peter og jeg slog op.
Og hvad så? Slå til igen.
Hvis det er det, du vil.
Og hvis han ikke vil?
Ikke vil hvad?
Vil have mig.
Tja...
...det vil gøre skideondt.
Ja.
Okay. Stormy?
Ja?
Må jeg give dig kjolen tilbage i morgen?
Nej.
Fordi den er din.
Tak.
Jeg må gå.
Af sted.
Peter.
Du kan ikke lide at køre i sneen, vel?
Knus mit hjerte, Covey.
Knus mit hjerte i tusind stykker.
Gør, hvad du vil.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Når man tænder en lanterne og sender den op i himlen,
skal man ønske sig noget.
Jeg troede, jeg ønskede et løfte om, at Peter og jeg ikke ville såre hinanden.
Jeg ønskede noget, der ikke findes.
Jeg ønskede en lykkelig slutning.
Men nu ved jeg, at jeg ikke vil have et vagt forhold.
Jeg vil have det hele.
Og for at få det hele må vi risikere det hele.
Kunne jeg gøre det igen, ville jeg ikke ændre noget.
Fordi alt, hvad der er sket, har bragt os hertil.
Det er vores historie.
Og vi er stadig i begyndelsen.
Tekster af: Laura Marie Klindt Nielsen