FARBROR FRANK
Betty, ur vägen!
"Sen satte han händerna under hennes rumpa och lyfte upp henne.
-"Hon hoppade till lite." -Som en kanin?
Hej på er.
GUDFADERN MARIO PUZO
Vad vill du, Betty?
Varför läser ni "Lucy och Sonny på bröllopet"?
-Den är så snuskig. -Nej.
Mamma och pappa vill inte att du läser den. Du är för ung.
Min favoritstycke är:
"Hennes hand slöt sig kring en enorm blodfylld stång av muskler."
Det är ingen muskel.
Janis, din lillasyster är så konstig.
Betty, kom hit och hjälp mig med bönorna.
Hör du som de galna männen väsnas?
Ska jag inte hacka lite selleri? Du kan använda det i grytan.
Grytan är färdig, Butch.
Men du kan hälla ut baconfettet i byttan där.
Hur tung är pannan?
Jag har bursit i min friska arm.
-Jaså? -Jag tar hand om det, tant Butch.
Du får inte förlora din friska arm.
Tack, kära Neva.
Vad hände med din sjuka arm?
Minns du inte det? Jag halkade förrförra julen.
Jag fick en fraktur i metakarpalbenet i högerhanden.
-Det minns jag. -Den svällde upp som en ballong.
Få ut ungarna härifrån.
Spisen är varm, jag vill inte att nån bränner sig.
Bullet, Mae Ray, lyssna på mormor. Se så, gå ut.
-Betty, kan du ta ut ungarna? -Kom, så går vi ut.
Vad sjutton är det med ungen?
Jag menar det, Bullet, annars får du ett rejält kok stryk.
Vad har jag missat?
Ni bör nog inte gå in dit på ett tag.
Äckligt, pappa.
Okej. För tusan.
Flytta er, ni är framför mitt Falcons spel!
Bullet, Mae Ray, stick.
Kom, så går vi ut.
Stick!
Bullet, Mae Ray, stick.
Stick härifrån, för fan!
För i helvete!
Ni ska få smaka på min handsåg!
Herregud.
Bullet! Mae Ray!
Jag var alltid glad när min farbror Frank kom på ett sällsynt besök.
Sätt dig.
Ingen annan i familjen verkade vara intresserad av mig.
Har du läst Madame Bovary?
Men farbror Frank var annorlunda.
Han var collegeprofessor och bodde i New York City.
Han använde rakvatten.
Hans naglar var alltid klippta.
Och han bar en guldkedja under skjortan.
Jag kunde lyssna på honom dagen lång.
Ja, antagligen...
Han var den enda vuxna jag kände som såg mig i ögonen.
Jag gillar...
Han var nyfiken på vad jag hade att säga.
Jag gillar att få honom att skratta.
Och sommaren 1969, då jag var 14,
var det uppmuntrande.
Jag ska öppna den här. Var beredda nu.
Tack, Marcia.
En man behöver alltid ett extra par strumpor.
De är från mig och Tee Dub.
Grattis, Daddy Mac. Hoppas att jag får kalla dig det.
Ska du ingå i den här familjen, är det bäst att du gör det.
-Öppna ett till! -Bullet! Nu räcker det.
Så där, ja. Så hanterar man ett oregerligt barn.
Tack.
Det där är så fint inslaget att det måste vara från Frank.
Det måste det vara.
Vad är det?
En elektrisk skoputsare!
Tror du jag är för gammal för att putsa mina egna skor?
Behövs verkligen en jävla maskin till det?
Självklart inte. Nej.
Men... Jag har en själv.
Det är bara snabbare och enklare.
Nästa!
Jag uppskattar i alla fall din present, Frank.
Eftersom jag är den som alltid får putsa din pappas skor.
Tack, raring.
Varsågod, pappa.
-Det är från mig och Kitty. -Se där.
Titta, det är en pytteliten skruvmejsel.
För att reparera glasögon,
när du tappar en skruv i bågarna eller så.
De här har jag nytta av. Jag måste alltid laga mina läsglasögon.
Tack, Mike, Kitty.
Och Janis.
-Och Betty och Bullet. -Ja.
Grattis, Daddy Mac!
Jag förstod inte varför Daddy Mac var elak mot Frank,
eller varför ingen annan nånsin sa nåt om det.
-Okej. -Får jag gå på toaletten?
Ja, om du lovar att tvätta händerna.
Det hade varit förståeligt om Frank varit självisk, ohövlig eller snobbig.
Men han var smart, rolig och omtänksam.
Han var den sortens person jag ville bli.
Men han var den som Daddy Mac alltid retade och förminskade inför alla.
Frank var bra på att dölja hur mycket det sårade honom.
Men jag såg det.
Farbror Frank, hur är det att bo i New York City?
Jag älskar det.
När man kommer bort från en stad som Creekville,
då inser man inte bara hur liten ens värld var,
utan hur mycket större den skulle kunna bli.
På sätt man inte trodde var möjliga.
Får jag komma och hälsa på nån dag?
Ja, absolut.
Om dina föräldrar tillåter det.
Det lär de inte göra.
De låter mig inte ens åka på majoretteläger.
Pappa säger att ingen av hans döttrar ska spatsera runt
halvnaken inför hela stan.
Jag skulle nog bli våldtagen, och då har jag förtjänat det.
Sa han så?
Mamma sa att det bara var ölen som talade.
Hur går det med betygen, Betty?
Jag har A i allt.
-A i allt? Inga B? -Nej.
Bra. Fortsätt så.
Få höga poäng på standardprovet,
så kan du få stipendium och komma in där du vill.
Jag väljer nog SC State, som de flesta i min klass.
Lägg av nu.
Ska du bli den du bestämmer dig för att vara,
eller den alla andra vill att du ska bli?
Du har möjlighet att välja.
Du har det.
Jag önskar att jag inte hade hetat Betty.
Det är ett namn för en dam och jag är bara 14.
Byt namn, då.
Jag kan inte bara byta namn.
Du kan göra vad du vill.
Vad sägs om Liz?
Inte?
Liza?
Betsy?
Kanske Beth?
Ja, Beth gillar jag.
Och det finns så mycket Beth kan göra förutom att bli majorette.
-Min kusin Marcia är majorette. -Precis.
Var snäll och ta inte efter din idiotiska kusin Marcia.
Hon är gravid. Nu måste hon gifta sig med den imbecille unge mannen.
Är Marcia gravid?
Om du vill att jag låtsas vara din pappa nån gång,
så att du kan få preventivmedel, ställer jag gladeligen upp.
Titta på mig.
Och om du skulle bli på smällen,
ringer du mig först innan du pratar med nån annan i familjen.
Jag lovar.
Okej.
Vill du att jag lämnar kvar Madame Bovary till dig?
Gärna det.
Tack.
FYRA ÅR SENARE
Hör upp, nya elever.
Låt era studentambassadörer visa er runt på NYU:s campus.
Bledsoe, förnamn, Beth.
Elizabeth. Ursäkta.
Tack.
Det där var väl smaskigt?
Charlotte, vad var det för sallad?
Den kallas för tabbouleh.
Jag hade aldrig kommit på att ha ris i en sallad.
Nej, det är bulgur.
Vad är vulgärt?
Bulgur.
Det är gjort på vete.
Det var verkligen intressant.
Det doftar så gott.
Vad är det?
Det är nötkött.
Lamm.
Det är sfeeha.
-Det där? -Sfeeha?
Ja, det är en slags köttpaj.
Hon är så duktig på att laga mat.
Hon har slavat hela dan.
Slavat.
Och du är en så bra pojkvän.
Det är så kul att träffa dig, Charlotte.
Jag måste säga att ingen i Franks familj
-nånsin har hört talas om dig. -Jag vet.
Visst är det konstigt?
I synnerhet eftersom vi har varit ihop i snart fem år.
Lägg av!
Ja, Charlotte, lägg av.
Det är nog på grund av det där judiska.
Vadå?
Frank trodde nog att ni alla skulle misstycka
att han levde i synd med en smutsig judinna.
Raring, kommer du ihåg vad vi sa om ikväll?
Ingen politik...
Ingen religion.
-Just det. -Självklart, förlåt.
Jag är bara en hagga.
Det är vad Mike kallar mig.
Vi kommer nog att komma bra överens.
Jag är glad att du inte är svart.
Okej, låt oss inte glömma varför vi är här allihopa.
För miss Elizabeth Bledsoe.
Förstaårselev på New York University, avgångsklassen 1976.
USA:s födelsedag.
Det är bara början för dig, Beth.
Mazel tov.
Mazel top.
-Grattis. -Grattis.
Låt det smaka.
Får jag sitta här?
Självklart.
Jag heter Bruce.
Hej, jag heter Beth.
Var kommer du ifrån?
South Carolina.
Charleston?
Nej, en pytteliten stad du säkert aldrig hört talas om.
Testa mig.
-Creekville. -Aldrig hört.
Jag är från Bismarck, North Dakota, men brukar säga från Greenwich.
Jag tänker vara den jag vill,
istället för att låta andra diktera vem jag är.
Andra människor eller fakta, tydligen.
Favoritförfattare?
Jag kan inte välja bara en.
Okej. Favoritförfattare?
Carson McCullers, Eudora Welty,
Harper Lee, Jane Austen, så klart.
-Charlotte Brontë. -Inga män.
Mark Twain. Och du?
Tja, Shakespeare.
Dickens, Mark Twain,
Ken Kesey, William Styron, Truman Capote.
Inga kvinnor.
Grace Metalious, Jacqueline Susann.
Visst.
Jag ska gå en kurs om 1800-talets kvinnliga författare.
Professorn heter Bledsoe, tror jag.
-Han är otrolig. -Frank Bledsoe?
Han är min farbror.
-Allvarligt? -Ja.
Kan du presentera mig för honom?
Jag menar, vid nåt tillfälle.
Jag tror att du och jag kommer att umgås mycket.
Jag hoppas det.
Är allt bra?
Ja, jag bara...
Jag har aldrig...
-Men jag vill. Jag bara... -Nej.
Nej, vi borde vänta.
Nej, det är...
-Ingen fara. Jag bara... -Nej.
Jag vill inte sabba det här
genom att gå för fort fram.
Jag gillar dig för mycket.
Men vi kan fortsätta hångla.
Okej.
FRANK BLEDSOE DOCENT
Kom in.
Jag kommer strax.
Och... Ja.
-Beth. -Hej.
Jag har tänkt ringa dig. Jag har haft fullt upp.
Hur är det?
Hur trivs du på college?
-Och i New York? -Jag stormtrivs.
Det här är min pojkvän, Bruce.
Okej.
Trevligt att träffas. Jag har hört mycket gott om din kurs.
Trevligt att träffas.
Dessvärre kom ni lite olägligt.
Jag måste skriva ut en tenta och göra kopior innan kl. 15.00, så...
Jaha, okej.
Men jag lovar att ringa dig.
Visst.
Jag borde ha ringt honom först.
Hej, Frank.
-När börjar din fest ikväll? -Vid åttatiden.
-Ska jag ta med en gäst? -Nej.
-Bäst att du gör det. -Okej.
Vi ses där.
Nej.
Hej?
-Vem är du? -Hej.
Hej.
Jag heter Beth Bledsoe, Franks brorsdotter.
Franks brorsdotter?
Herregud, Beth.
Hej.
Kul att träffa dig. Herregud.
Jag heter Wally. Hur är det?
Jag har bett Frank att presentera oss.
Hej, jag heter Bruce.
Herregud.
Han sa inte att du skulle komma.
Det är för att han inte vet om det.
Vet han inte om det?
Jag trodde att han ville överraska mig.
Det här kommer att bli spännande.
Jag är så uppspelt. Kom in.
Stäng dörren efter dig.
Rök inte här inne. Det är förbjudet.
-Jag vill inte buras in. -Varför inte? Det är fest.
Tyst med dig.
Hur känner du farbror Frank?
Han är min rumskompis. Hur så?
Jag trodde att han bodde med Charlotte.
Ja, det gör han. Vi bor ihop alla tre
eftersom det är en stor lägenhet och hyran är väldigt hög.
Jag ska leta upp honom
medan du stannar här.
Gå ingenstans.
Jag menar allvar. Gå inte.
-Okej. -Okej? Se på det leendet.
Jag letar upp alkoholen.
Vad vill du ha?
Överraska mig.
Du, Frank?
Allvarligt?
Är det här vad du gör, har sex i andra människors hem?
Vi har inte sex.
Okej.
Förresten, Franks brorsdotter är här
så du kanske måste spela en hagga till flickvän. Igen.
Tänk att du är arg på mig än, för att jag fick träffa hans familj.
Ta aldrig åt dig äran för min matlagning, Charlotte.
Jag menar det.
Okej, fortsätt.
Ursäkta. Jag skulle bara...
Vill du ha en drink?
Visst. Jag tar en martini.
-Gin eller vodka? -Vodka.
-Oliv? -Visst, varför inte.
Jag älskar ditt hår.
Tack. Jag älskar ditt.
-Varsågod. -Tack.
Skit i Agnew. Det är Nixon som måste bort.
Han är en sån orm.
Han luskar ut ett sätt att behålla makten.
Jag vet inte, Bernard.
Jag har mer tilltro till systemet än du.
Det är inte svårt, för jag har ingen alls.
Och du är?
Bruce.
-Bruce. -Hej.
Hej.
Bernard.
-Vad gör du... -Jag kom med Beth.
-Är Beth här? -Oroa dig inte, Frank.
Vi är mycket hippare än du tror.
Jag ska nog gå och ta en drink till.
Beth är en rar tjej.
Ja, det är hon verkligen.
Jag vet inte hur hon har fått för sig att jag är hennes pojkvän.
Vi har inte haft sex.
Vi kanske kommer ha det nån gång.
Hon är inte min typ.
Tror du verkligen att jag skulle riskera mitt jobb,
mitt förhållande, hela mitt liv,
bara för att ha sex med dig?
Vem behöver få veta det?
Tror du aldrig jag haft sex med en vacker ung man?
Jag var själv en vacker ung man, för fan.
Det är du än.
Kom igen. Lägg av.
Mina avsugningar är som poesi.
Hur då?
På vilket sätt är de som poesi, Bruce?
Rimmar de? Är de på vers?
Har de estetiska kvaliteter förutom,
eller istället för sitt begreppsliga och semantiska innehåll?
Du kuggade.
Du är ovan vid att inte få det du vill,
eller hur, Bruce?
Allvarligt?
Allvarligt. Stick härifrån.
Kom igen. Försvinn härifrån. Nu!
-Var har du varit? -Du har fått i dig tillräckligt.
Nej, det är en martini.
Hör på, Beth. Jag måste gå. Din farbror blev förbannad på mig.
-Jag tror han är hög. -På gräs?
Bara Gud vet vad han kommer säga till dig. Ring mig.
-Det är ingen fara. -Vad sa du till Bruce?
Vi går och tar en kopp kaffe.
Nej, inte på mattan. Kom igen.
Så där, ja.
Du kommer att må mycket bättre efter det här. Tro mig.
Frank. Jag har letat efter dig överallt.
För att tala om att hon är här.
Åh, Beth.
-Det är lugnt. -Vad hände?
Stackare.
Var höll du hus?
-På brandtrappan. -Med?
-Bernard. -Pundaren?
Kan vi lämna henne utanför?
Oroa dig inte för det. Hon kommer inte att minnas nåt. Här.
Rökte ni på?
Ja. Det är fest.
Ja, och du är nykter.
Och marijuana är inte alkohol.
Nej, men det är olagligt,
och du röker det där ute där alla känner lukten.
Stötte han på dig?
Han är alldeles för undergiven för att göra nåt sånt.
Men hennes pojkvän gjorde det.
Den räkan? Jag ogillade honom från första början.
Bruce sa att du blev förbannad. Varför det?
Beth, vet du vad...
Vet du vad det betyder att vara gay?
Tja...
Jag är gay.
Och det är Wally också.
Vi bor ihop. Det har vi gjort i tio år.
Och skälet till att jag blev förbannad var
att Bruce lite klumpigt försökte förföra mig,
och inte verkade kunna acceptera ett nej.
Så jag hoppas att du inte var för kär i honom
eftersom han verkar vara lite...
-Gay. -Inte värd det.
Nej, kom igen.
Du behöver inte tänka på det nu.
Du behöver bara däcka i gästrummet.
Jag städar upp här sen.
Ingen fara. Jag fixar det.
Du kom ut inför Beth ikväll.
Jag vet.
Det var oväntat.
Jag fick stånd av det.
Även det var oväntat.
Det står kaffe på bordet, två aspirin. Ett stort glas vatten.
Du borde dricka det.
Snälla, säg att du äter bacon.
Bra, för Wally hatar till och med lukten av det.
Men jag är en pojke från Södern, jag har bacon i blodet.
Känner du annorlunda inför mig?
Jag tror inte det.
Jag har aldrig känt nån som är gay tidigare.
Självklart har du det.
Du var bara omedveten om det.
Körledaren i Baptistkyrkan.
Mr Dickerson?
-Men han är så... -Vad då?
Religiös.
Beth...
Jag skulle uppskatta om du inte berättade för nån i familjen om mig.
Visst. Självklart.
Vi är från så olika världar nu, att det inte skulle...
Förändra nåt?
Du träffar dem ändå inte, Frank.
Hej, Beth. Hur mår du?
När träffade du din familj senast?
I augusti i fjol, tror jag.
God morgon, Barbara Stanwyck.
Jag är där åtminstone vartannat år, det vet du.
Han visar dem foton på en låtsasfru
som också spelas av Charlotte, för övrigt.
-Vill du ha ägg? -Ja, tack.
Om jag säger att jag är med en man, drar det skam över dem.
Så är det väl med min familj också?
Amerikaner bryr sig inte om heder.
Jag önskar min familj kunde komma över det, men jag tror inte det.
Jag tror att din familj
-skulle acceptera det. -Varsågod.
-Ja, men du känner inte min familj. -Tack.
Nej, men de har fött dig, så hur illa kan det vara?
Vad sägs om det här?
Du kan väl berätta för din familj, så berättar jag för min.
Skämtar du? I Saudiarabien?
De skulle halshugga mig.
Ditt bacon luktar död.
-Utsökt död. -Och den här musiken.
Kom igen, Wally.
Snälla?
Nej.
Åh, nej.
Vad gör du?
Det är din telefon.
Nå...
har du träffat Barbara Stanwyck?
-Hallå. -Visst är hon söt?
-Hej, mamma. -Hon är världens sötaste.
Frank, pappa är borta.
Va?
Han dog i sömnen.
Hur då?
Hjärtattack. Bara utan vidare.
Okej.
Mamma...
-Din syster är här, kan du vänta lite? -Ja, okej.
Vänta.
När landar det i Greenville?
-Okej, mamma. Jag lovar. -Är det sista flyget för dagen?
-Jag älskar dig med. Hej då. -Eastern 235.
Okej.
Hon vill inte att jag flyger.
Hon är rädd för det. Hon blir hysterisk.
Det är inte hon som ska flyga.
Hon fick mig att lova att ta tåget.
Ni kan ta bilen.
Kan du vänta ett slag?
Det går snabbare, och ni lär känna varandra.
Det vill jag gärna.
Ja.
Funderar du verkligen på att inte åka?
Frank, krossa inte din mammas hjärta.
-Du måste åka. -Du måste hålla dig utanför detta.
Du kan inte fly undan det här i hela ditt liv.
Snälla, farbror Frank?
Helvete.
Okej, förlåt, ändrade planer.
Vi kan turas om att köra.
Nej, Wally, du följer inte med.
Du stöter bort mig igen.
-När du behöver mig som mest. -Jag var inte på din pappas begravning.
Nej, det ville jag inte heller.
Precis, och jag respekterade din önskan och övertalade dig inte.
-Det är inte samma sak. -En fråga bara.
Finns det nån dummare?
Uppenbarligen. Se vem jag är med.
Du behöver mig till det här.
Det vet du.
Jag uppskattar att du vill vara där för mig.
Men ärligt talat,
det blir mycket svårare för mig om du följer med.
Okej.
Tack.
Jag tänker diska.
Så konstigt.
Jag får aldrig se Daddy Mac igen.
Har du aldrig känt nån som dött?
Det var en kille på high school som dog i en bilkrasch.
Jag kände honom inte väl.
Ungar som aldrig ens pratat med honom när han levde,
började bete sig som om han var deras bästa vän
så att de kunde få gråta, och folk tyckte synd om dem.
Folk är idioter.
-Eller hur? -Ja.
Vad jobbar Wally med?
Han är aeronautik-ingenjör.
Var träffade du honom?
I tunnelbanan.
Jag läste Vishetens sju pelare av T.E. Lawrence.
Han frågade mig varför.
Jag sa att jag hade sett Lawrence av Arabien,
han sa: "Jag är därifrån."
Och...
Ja, vi började prata.
Okej.
Det räddade livet på mig.
Och du, då?
Några pojkvänner?
Förutom den där idioten, Bruce?
Nej, jag är fortfarande oskuld.
Inte för att jag vill.
Ingen av killarna jag har känt har verkat vara mödan värt.
Det var nära med Bruce, men han sa...
Vad sa han? Att det var för tidigt?
Ville han inte förstöra vänskapen?
Nåt ditåt?
Tror du att han är gay?
Jag tror att 99 % av alla strejta killar hade gjort det.
Jag trodde att det var mitt fel.
Killar som Bruce får en alltid att tro det.
Vilken dumskalle.
Du är för snäll mot honom.
Han är en skitstövel.
Du kan väl kalla honom skitstövel?
-Vilken skitstövel. -Så där, ja.
-Vilken jäva skitstövel. -Såja.
"Se världens största tekanna."
Eller "George Washingtons utomhusbadkar."
Vad är Mysteriehålet?
Va?
"Se det otroliga Mysteriehålet."
Jag tror inte vi behöver åka dit.
Har du alltid vetat att du är gay?
Jag har vetat att jag är annorlunda.
Från dag ett.
Men jag visste det definitivt när jag kom i puberteten.
Du måste förstå att man inte pratade om det då,
som man gör nu.
Jag trodde inte det fanns nån annan som jag.
Så känner jag också.
Och du, då?
Har du varit kär i en tjej?
Vad är det?
Inte... Inte direkt.
En gång övade jag på att hångla
med Becky Eller på ett pyjamasparty,
men jag låtsades att hon var en pojke.
Och hur var det?
Pinsamt.
När var första gången du...
Jag var 16.
Vem var det med?
Bara en kille från skolan. Fröken? Kan vi få notan?
Kom igen, Sam.
Sam.
Det finns en kyrkogårdsstaty i Parkesburg som gråter.
Vad?
Den sägs bevilja önskningar.
Vad är det?
Stanna här.
Hallå?
Wally?
Hej.
Vad fan gör du här? Du skrämde nästan slag på mig.
Du glömde din rakhyvel. Och din favoritslips.
Hyrde du en bil bara för att ge mig rakhyvel och slips?
Är den inte fräck?
-Kolla, det är en cabriolet. -Du lovade att stanna hemma.
Medge att du är glad över att se mig.
-Jisses. -Kom igen.
Sluta låtas att din pappas död inte är en stor sak.
-Så klart det är, Wally. -Det kan leda till nåt positivt.
-Du behöver vara del av din familj. -Det vill jag inte.
-Skitsnack, och det vet du. -Wally?
Sätt dig i bilen.
Prata inte så till henne. Hon är inte ditt barn. Beth, stanna.
Stanna.
Jag vill bara hjälpa till så gott jag kan.
Och du vet att du behöver hjälp.
Du fanns där för mig när jag behövde det.
Du får inte träffa dem. Det går inte, Wally
Okej, då gör jag inte det.
Du får inte komma på begravningen.
Men du kan komma till mig. Närhelst du behöver det.
Alltså, två rum för 14 dollar styck.
Jag tror inte att vi behöver två rum.
Vi klarar oss med ett, om det finns en bäddsoffa.
Vad har ni för förhållande?
Vad har ni två för relation till den unga kvinnan där?
Hon är min brorsdotter.
Jag är hans brorson.
Tyvärr, men jag måste nog ge den unga kvinnan ett eget rum.
Ja, det låter rimligt.
Okej. Ja.
Jag brukade fantisera om olika sätt som min far skulle dö på.
Vilket jag, så klart, kände otrolig skuld över.
Ni vita protestanter älskar skuld.
Det är faktiskt inte sant. Jag avskyr det.
Du vet att du inte har nåt att känna skuld över.
Det vet jag intellektuellt.
Se bara till att du inte håller allt inom dig
och exploderar senare.
Troligen på mig.
Du ser ut att höra hemma i en biblisk film från 1950-talet.
Jaså, gör jag?
Välsignad vare du, Samuel.
Här är han. David.
Det här är han.
Hej, Beth.
Vill du åka med mig?
Är det okej för dig?
Självklart. Varför skulle det inte vara det?
Okej.
Han är tjurig idag.
Hej då.
Du, Beth.
Kan du svara på en fråga?
Varför är din farbror så udda?
-Vad är udda med honom? -Vad som är udda med honom?
Han är den mest udda människa jag nånsin mött.
Han verkar rätt normal, tycker jag.
Jaså?
Han är så stoisk, envis som en mulåsna.
Det finns ett skikt mellan honom och resten av världen.
Förstår du vad jag menar?
Inte direkt. Jag känner honom inte så väl.
-Men jag har alltid gillat honom. -Kära nån.
Du är precis som han.
Det måste gå i arv.
Ni är så trevliga hela tiden.
Är det inte utmattande att vara så trevlig hela tiden?
Jag vet att Franks far är djävulen och att hans mamma är ett helgon.
Hans syster känner visst till mig.
Gör hon?
Det är min faster Neva. Hon är så trevlig.
Trevlighet intresserar mig inte.
Trevlighet döljer alltid nåt.
Det är det dolda som intresserar mig.
Och hans bror? Hurdan är han?
Hans bror är min pappa.
Och han är inte alltid så trevlig.
-Men på vilket sätt? -Han säger elaka saker.
Som vad?
Som att jag är en liten kaxig skit,
och: "Ingen man gillar en tjej som är rapp i käften."
Ja, det har han rätt i.
De flesta män gör inte det.
Jag kommer nog gilla din pappa.
Det tror jag.
Och din familj, då?
-De är väldigt trevliga. -Okej.
De är galna.
Min mamma är rapp i käften och min pappa gillar inte det.
Men hon är så kärleksfull.
Hon är mitt hjärta.
Vad i...
Kom igen!
Vad har du gjort med bilen?
Hur lång tid kommer det att ta?
Den nya automatlådan fraktas från Greensburg.
Det blir tidigast på måndag.
-Det går inte. -Det är vad jag kan göra.
Lämna den här och hämta den på vägen tillbaka.
J.B. brukar inte gilla att göra så,
men jag kommer att säga ja.
För om ni kommer tillbaka,
får jag se den här söta lilla damen igen.
Jag retas bara med henne.
Ni tar väl inte illa upp?
Du behöver inte de här herrarnas tillåtelse att retas med mig.
Du behöver min.
Och den tänker jag aldrig ge dig,
eftersom du är förmäten och respektlös
och troligen ännu dummare än du ser ut.
Och du ser fanimej rätt dum ut.
Du fick mig att tycka synd om grabben.
Äckligt.
Se det ur hans synvinkel, Beth.
Du är en söt tjej som är fint sminkad och har fina kläder.
Så det är mitt fel?
Du måste förlåta Wally, Beth. I det land han kommer från,
gillar de att vira in kvinnor i lakan och låsa in dem
-för att de är för farliga. -Det var därför jag stack.
Det och för att de avrättar homosexuella.
Allvarligt?
Ja.
Halshuggning, hängning.
Och ibland är de bara tonåringar.
Jag visste att kärleken var omöjlig om jag stannade där.
Då skulle jag kanske dö för den. Jag ville inte att mitt liv skulle bli så.
ÄT GLASS
Du.
Du vet att han inte kan skada dig längre.
Det är inte han.
Det är Sam.
Kom. Vi äter lite glass.
Jag vill inte ha.
Min pappa tog med oss för att köpa glass varje lördag.
Även om vi hade varit olydiga.
Vilken är din favoritsmak?
Rosenvatten med gräddkola.
Det är jättegott.
Det låter som tvål.
-Nej, det gör det inte. -Jo.
Arabisk glass är annorlunda. Den är tjockare och segare.
Det som håller ihop den...
Nu är vi framme.
"Välkommen till Creekville."
Var är bäcken?
Är du släkt med gamle Mac Bledsoe som precis gick bort?
Jag är hans son.
Mike?
Du ser inte ut som dig själv längre.
Jag är Frank. Den äldste.
Den som stack iväg till New York.
Just den.
Här är nycklarna.
Titta på mig.
Tack.
Vänta i tio minuter innan du checkar in.
-Ja, jag kan rutinen. -Nej, Wally.
Tio minuter, jag menar det. Det är annorlunda här.
Okej, raring.
Den gamla stöten ringer polisen. De burar in oss.
Jag måste göra mig klar för att åka till begravningsbyrån.
Jag trodde vi skulle till begravningsbyrån?
Jag kommer strax.
Vill du ha en?
Nej. Tack.
Säg inte till Wally att jag dricker.
Betty.
-Åh, Betty. -Beth.
Just det.
-Jag oroade mig för att ni hade... -Hej, Kitty.
Jag trodde att ni hade krockat och låg döda i ett dike nånstans.
Tack för att du skjutsade henne. Jag kunde inte låta henne flyga.
Min styvfars kusins son dog i en flygolycka.
-Det kanske du minns. -Jag förstår.
Det händer på riktigt.
-Jag... -Ja, okej. Jag beklagar sorgen.
Mamma.
-Frank. -Åh, mamma.
-Jag är så ledsen. -Utan förvarning.
Han föll bara ihop död rakt framför mig, på väg in i bilen.
Vi skulle till Food Lion.
Det är ingen fara.
Åh, Frank. Frankie.
Han älskade dig.
Jo, det gjorde han. Han älskade dig.
Vill du se honom?
-Ja. -Han ser så fin ut. Så fin.
Hej, storebror.
Hej, Mike.
Han var den bäste vän jag nånsin kommer ha.
Verkligen?
Ja.
Jag bad honom vara min bestman på bröllopet för jag inte vågade annat.
Efter repetitionsmiddagen blev vi dyngraka.
Och, herregud, han var som förbytt.
Han var rolig.
Sa att han kände att han aldrig var god nog åt mamma.
Han sa att han tyckte att Kitty inte var god nog åt mig.
Vilket han hade fel i.
Vi var båda bakis på bröllopet. Märkte du inte det?
Jag tyckte bara att du verkade nervös.
Ja.
Skakade som en gammal jycke som försökte skita ut en persikokärna.
Jag har kört upp hit en gång i veckan
i över 20 år
bara för att äta frukost med pappa.
Han frågade om jag hade hört av dig.
Det hade jag så klart inte.
Men jag höll aldrig kontakten med dig heller.
-Mike, det är... -Vänta.
Och för det...
ber jag om ursäkt.
Du behöver inte be om ursäkt. Det är ingen fara.
Hallå?
Mamma?
Walid?
Klockan är 04.00. Vad har hänt, Walid?
Inget, jag svär.
Jag saknar dig bara så mycket.
Är du galen?
Vet du hur mycket du skrämde mig när du ringde så här dags?
Jag svär på att inget har hänt.
Jag önskar bara att jag var hos dig.
Herregud, nu är kanariefågeln vaken.
Det går bara inte ihop.
Betty vill bo på ett motell helt själv
istället för att sova hemma i sin egen säng.
Beth heter jag, och jag är inte ensam.
Farbror Frank bor också där. Och Wally.
Vem är Wally?
Det är en man som vi träffade.
Jag och farbror Frank. Han bor också på motellet.
Det låter inte bra.
Nej. Det låter väldigt fel.
Hur gammal är du, Betty?
Jag är 18, och jag heter Beth.
Arton och du vill bo själv på ett motell?
Är du inte orolig för ditt rykte?
Mitt rykte? Med vem då?
Män bryr sig om såna saker.
Tro mig. Jag vet av erfarenhet.
Klockan är snart nio. Vi borde åka tillbaka.
Frank, jag förstår inte varför Betty måste...
varför måste Beth bo på motell
när hon kan sova hemma i sin egen säng. Det är slöseri.
Jag tror inte att det är din sak att avgöra,
för Beth är vuxen nu och får bestämma själv.
Det är bara andra gången jag sover på motell, mamma.
Det är roligt.
Hoppas åtminstone att det är rent.
Frank, vem är Wally?
Jag berättade om mannen vi träffade på motellet.
Med husbilen?
-Killen med hunden? -Ja.
De reser över USA.
Han är så söt, mamma.
Smartaste hunden jag vet.
Var försiktig med konstiga hundar. De kan bitas.
Han är blind.
Hunden, inte föraren.
När får vi träffa din fru Carlotta?
Det har gått nästan två år. Kommer det nånsin att bli av?
Jag lovar att det sker en dag. Med Guds vilja.
Din pappa ville se dig gifta dig och skaffa barn.
Gud, vad jag saknar honom, Walid.
Jag saknar honom också, mamma.
Jag tänker på honom varje dag.
Jag är ledsen, mamma, jag måste lägga på.
Varför det? Nu är vi vakna.
Och kanariefågeln slutar inte sjunga ovanför mitt huvud.
Jag ringer snart. Jag älskar dig.
God natt.
Jag älskar dig också, Walid.
Pussa din fru från mig, raring. Säg åt henne att jag älskar henne.
Hej då, raring. Hej då.
Frank?
Frank.
Jag känner lukten av alkohol.
Om jag nånsin skulle ha ett skäl att dricka, vore det nu.
-Skitsnack. -Kan du inte bara sluta?
Jag orkar inte med det just nu.
Vänta tills det här är över.
Kan du göra det för mig? Är det okej för dig?
Jag går inte igenom det igen.
Det tänker jag inte.
Jag är uppe om du behöver prata.
God natt.
Mac Bledsoe var en sån man man inte ser ofta längre.
Hängiven far, kärleksfull make.
En god amerikan, en god kristen.
En man som gjorde rätt saker, inte för att han valde det,
för att det var hans plikt.
Det var hans plikt att lära sina barn skillnaden mellan rätt och fel.
Och nu är det vår plikt.
Det är vår plikt att gå
på samma rättfärdiga stig som Mac.
Jag vill inte att du träffar den där killen Lassiter igen.
Får jag reda på att du gör det, dödar jag er båda.
Du sätter din egen själ på spel, min son,
som öppnar dig själv för den sjukdomen.
Vill du vara en fikus?
En fjolla?
Det är perverst.
Gud själv kommer att vända dig ryggen
och kasta dig i den brinnande sjön.
Det är vad Gud väntade sig av Mac.
Och det är vad Gud väntar sig av oss nu.
Låt oss be.
Fader vår, som är i himmelen,
helgat varde ditt namn.
Tillkomme ditt rike
Ske din vilja
såsom i himmelen så ock på jorden.
Vårt dagliga bröd giv oss idag och förlåt oss våra skulder,
såsom vi ock förlåta dem som oss skyldiga äro.
Inled oss icke i frestelse
utan fräls oss ifrån ondo.
Ty riket är ditt
och makten
och härligheten,
i evighet.
Amen.
DEN HELIGA BIBELN
Pratar alla där uppe som jänkare?
Inte alla.
Har du sett några kändisar i New York?
Ja, Truman Capote.
Truman vem då?
Jag tror jag såg Rhodas mamma, från The Mary Tyler Moore Show.
Och själv, då? Hur lever livet?
Ärligt talat, har jag aldrig varit lyckligare.
-Härligt att höra, Marcia. -Ja.
Jag älskar att vara mor.
Vara gravid är toppen. Och jag älskar Travis mer och mer.
-Han är en jättebra pappa. -Vänta, Travis?
Han kallas inte Tee Dub längre, nu när han är företagare.
Ja.
Men vi får ändå till det hela tiden.
Han är väldigt begåvad på den fronten.
Vad bra.
Vad är det, gubben? Vill du låna mammas skor?
Kom här.
Han älskar att göra så. Jag har ingen aning om varför.
Hur mår Wally?
Det är bra.
Jag tycker att han borde vara här med dig.
Han är här.
Han är på motellet.
Men åk och hämta honom, då.
Skämtar du?
Jag vill träffa honom. Efter alla dessa år?
På pappas begravning?
"Ursäkta mig, allihop, jag har nåt att berätta."
Frank, det är 1973.
Jag vet att Beau inte hade misstyckt, troligen inte Kitty heller.
Med Mike, vet man inte.
Skojar du?
Vill du ha en?
-Nej, tack. -Säkert?
Jag är säker.
Det är bara för det här, jag svär.
-Ska vi lova varandra det? -Vi lovar.
Vilken likvaka har inte en bar?
En i den här stan.
Jag väntar bara på att tant Butch ska fråga mig:
"Nåt nytt på kvinnofronten?"
Hon har en spindel i sitt hår.
-Vad då? -Ja.
Jag delade bil med henne till kyrkogården
och tyckte att jag såg nåt som rörde sig där inne.
Jag såg efter och det var en spindel.
Sa du det?
Gjorde du inte?
Jag ville inte såra hennes känslor.
Minns du hur arg hon blev när jag sa till henne
att hennes peruk satt bakochfram, och hon hade varit i kyrkan hela dan?
Det är därför hon slutade med peruk.
Tja...
Min älskling. Min lilla älskling.
Hej, Frank.
Jag har letat efter dig.
Tant Butch, vad fin du är idag.
Nå, nåt nytt på kvinnofronten?
Nej.
Hur gammal är du?
Du börjar väl bli till åren.
Jag är 46.
Du måste sätta fart, pojk. Annars slutar du som jag.
Men det är så klart annorlunda för män.
Hallå, ni måste alla komma in i huset.
-Är nåt på tok? -Nej. Advokaten är här.
Jag vet att tidpunkten är illa vald
och att det är en ovanlig plats att läsa upp ett testamentet på,
men jag ville se till att
det gjordes medan alla hans barn ännu var här.
Okej, då.
"Jag, Francis Mackenzie Bledsoe,
"vid mina sinnens fulla bruk,
"förklarar härmed detta vara min sista vilja och testamente.
"Först, till min fru, Evelyn Caldwell Bledsoe,
"lämnar jag hela min kvarlåtenskap och mina tillgångar
"med undantag från nedan nämnda summor.
"Till min son, Michael James Bledsoe,
"och till min dotter, Neva May Bledsoe-Henderson,
"lämnar jag en summa på 25 000 dollar vardera.
"Till min syster, Florence Vivian Bledsoe,
"lämnar jag summan 500 dollar.
"Till min äldste son, Francis Mackenzie Bledsoe Junior,
"inget annat än avsky för den smutsiga och onaturliga perversion
"han ägnar sig åt med andra män
"och skammen över att han bär mitt namn."
Va?
Frank.
Jag är ledsen, Frank.
Jag är så ledsen.
Frank, snälla, gå inte.
Snälla, gå inte.
Frank!
-Han kommer aldrig tillbaka. -Jösses.
Hur är livet?
Livet är skit, Beth.
Jag är 22, jag jobbar på bageriet på det förbannade Food Lion,
och bor fortfarande hemma hos mamma och pappa.
Herregud, ni kommer inte att tro vad som precis hände.
Pappa, jag måste låna din bil.
Det är ett nödläge.
Vänta, vad för slags nödläge?
Ge mig nycklarna bara.
Frank.
Är farbror Frank här?
-Är han inte på likvakan? -Han åkte.
Alla vet om att han är gay. Det stod i testamentet.
Men farbror Frank körde därifrån.
-Var han full? -Jag tror det.
Herregud. Varför skulle han köra full?
Stanna där.
Vi får aldrig göra nåt sånt igen.
-Frank... -Vi måste sluta nu.
Om vi vill ha en chans att bli normala och inte bli perversa.
Vill du vara fikus?
En fjolla?
Vill du hamna i helvetet?
För det är en sjukdom.
Och Gud hatar det.
Kom aldrig nära mig...
Prata aldrig med mig igen.
JAG BLIR ALDRIG NORMAL. JAG ÄR EN PERVERS FIKUS.
FÖRLÅT MIG. SAM.
-Varför är han vid sjön? -Jag vet vad som hände där, Beth.
Jag vet hur Frank är när han blir full.
Det ska finnas en port här framme.
Helvete.
Den här vägen.
Han kanske tog en simtur?
Han tar aldrig av sig de här.
Frank!
Helvete!
Vad gör du i mitt rum?
Frank?
-Din helvetes jävla idiot. -Vad är det?
Vet du hur rädd jag blev?
Jag tog bara en simtur. Jag hittade inte bilen.
-Herregud. -Vakna upp nu, för fan.
-Du är inte den ende som... -Håll tyst!
-Det finns folk som älskar dig. -Ja, men folk är idioter.
Helvete.
Din jävel.
Visst.
Varsågod, förstör dig själv.
-Förstör oss. -Oss?
Vad fan är det? Jag hatar oss. Vi är monster. Skål.
-Fan ta dig! -Farbror Frank, nej!
-Han försöker bara hjälpa dig! -Sluta.
-Dra åt helvete! -Sluta!
Din jävel!
Din fjolla! Din fitta!
Fjolla!
Frank, det är lugnt.
Sluta!
Ska du inte gå efter honom?
Du kunde inte ens säga det rakt i ansiktet på mig, va?
Fegis.
SAMUEL J. LASSITER 14 MAJ 1928 - 15 NOV. 1944
Vad har jag gjort?
Herregud.
Sam...
Förlåt mig.
Åh, Samuel.
Sam.
Frank.
Jag har ingen familj.
Du har mig.
Jag är din familj, och du min.
Till döden.
Du vet det, och Gud vet det.
Och det är allt som betyder nåt.
Jag är ledsen.
Det borde du vara.
Mamma fick mig att lova att jag skulle ta tillbaka dig om jag hittade dig.
Jag vill inte träffa dem.
Så, för flera år sen,
när du sa åt mig att vara det jag ville vara,
inte vad andra ville att jag skulle vara, var det bara skitsnack?
Det samtalet förändrade mitt liv.
Nu får jag veta att du inte kan vara den du är
såvida ingen i din närhet misstycker.
Jag tänkte att du ville ha...
Tillbaka den här.
Vill du följa med och träffa min jävla familj?
Om du duschar först.
Du luktar som Sri Lankas kloaker. Jisses.
Hon kraschade inte bilen.
Vem fan är det här?
Hej, Mike.
Frank.
Jag har två ord till dig.
Inga...
problem.
Du är min storebror.
Och vad du än är, inga problem.
Du, Mike.
Det här är Walid.
-Hej, kalla mig Wally. -Okej.
Inga problem.
Tack, Kitty.
Jag måste berätta en sak för dig.
Det här får mig att gilla dig ännu mer.
-Jaså? -Ja.
Min frisör är gay.
Och han är den roligaste personen i hela världen.
Jag vill presentera dig för honom.
-Vi har säkert mycket gemensamt. -Ja.
Wally, det här är min svägerska, Kitty.
Jag älskar ditt namn.
Herregud! Vad gott du doftar!
Doftar ni alla gott?
Ja.
Följ med mig.
Jag är så stolt över dig.
Och det här måste vara Wally.
Neva.
Du är precis som jag föreställde mig.
Jag har längtat efter att få träffa dig.
Detsamma.
Välkommen.
Det här är Beau. Hej, Beau.
Frank.
-Och Wally, eller hur? -Beau.
Ni får ursäkta mig ett ögonblick.
Det är ingen fara.
När jag var liten flicka i Jacksonborough,
fanns det en man i stan.
Han var danslärare.
Han var spanjack, mexikan eller nåt sånt.
Han hette Carlos eller Antonio,
men alla kallade honom Fröken Kringla.
Och han var akterseglare som du.
Du är inte den ende.
Det kryllar visst av såna i Charleston nu.
Ni hamnar alla i helvetet, vet du.
Tant Butch,
jag vet
att det är det bästa du kan förmå.
Frank!
Frank.
Du är min älskade gudagåva,
och inget...
kommer nånsin att förändra det.
Det är ingen fara.
Åh, raring.
Det skrämde din pappa.
Alltid var han rädd.
Minns du hur mycket han hatade din gammelfarbror Jasper?
Farbror Jasper?
Han var det.
Jag antog att det var därför du var det.
Om lockar är nåt som går i arv, så varför inte...
Visste du?
Mammor vet.
Nämen.
Vem är det här?
Kom här.
Mamma, det här är Wally.
Jag har längtat efter att få träffa dig, mrs Bledsoe, och...
Jag beklagar verkligen sorgen.
Tack.
Han har visst lika mycket hår i ansiktet som han har på huvudet...
Jag har med en liten present från New York.
Vad fint.
Trevligt att träffas, Wally.
Detsamma, frun.
Kalla mig gärna för mamma.
Mamma.
Du borde...
Du borde sätta dig ner nu.
Raring, spring ut med dig.
Du kan sätta dig ner nu.
Han är min bror.
-Men det gör det inte rätt. -Det är inte fel.
Tja...
Enligt Bibeln är det en synd.
Enligt Bibeln är det också tillåtet att ha slavar.
Så du tror inte på Bibeln längre?
-Hur är det? -Bra.
Och själv?
Det jag minns mest av min farfar Macs begravning är
att bara sitta i trädgården
när alla hade åkt därifrån,
och det bara var vi.
Solen började gå ner.
Det kom en bris.
Jag minns att jag tänkte att det var där jag hörde hemma.
Inte som jag tillhör min familj, det var större än så.
Som att vi alla hörde hemma där,
i den trädgården, den eftermiddagen.
Och i det ögonblicket insåg jag,
att vi alla var precis där vi skulle vara.
Undertexter: Mattias Backström
Kreativ ledare Elsa Hallström