V dávných dobách, kdy na světě bylo čím dál méně jistot,
jste se na jednu věc mohli vždy spolehnout.
Na Hrdiny.
Náš planetární tým superhrdinů.
A naši hrdinové…
nikdy neselhali.
Jdu pozdě.
Dával jsem dohromady ten sledovací systém ISR.
Snad jde o víc než jen porouchaný satelit…
aby se mohl do akce vrhnout celý tým.
Radši ne.
Zacházej s tím opatrně.
Bývám snad někdy neopatrný?
Neustále.
Hele, Tech-no.
Co se děje?
Solární sestava
je na kusy.
Fakt?
Něco se sem blíží.
Nějaká vesmírná loď.
Vystřelila na mě energetický paprsek.
Copak ti šašci nevědí, kdo jsem?
Nechci být otravný, ale netušíš, jak dlouho to potrvá?
Dochází mi palivo.
Rychlé selfíčko na sítě, než tu věc zastavím.
Počkej.
To není jedna loď.
Je jich celá armáda.
Neznat tě, tak bych řekl, že máš strach.
VAROVÁNÍ
Zázračníku?
H-centrálo, tady je Tech-no!
Zázračník to schytal!
Co ho zasáhlo?
Ztratil vědomí!
Zázračník ztratil vědomí?
Připravte chytače!
Nemám šťávu!
Toho dne…
potkal hrdiny pád.
A to všechny.
Díky tomu…
se však zrodili další.
HRDINOVÉ
Vzbuď se, ospalče.
Vzbuď se, ospalče!
Je zvláštní, že když na takové dny vzpomínáte,
vždycky začínají normálně.
Jen se na mě podívejte.
Přemýšlela jsem jen o tom, co si vezmu na sebe.
Jako by na tom o hodinu později záleželo.
Na tomhle je napsáno „Pokec“.
A na tomhle je:
„Dej mi pokoj.“
Perfektní.
- Čas na snídani, Missy. - Dobré ráno, tati. Hned tam budu.
Máme tu poněkud prapodivné zprávy.
Jak Zázračník, tak i Tech-no
se dnes ráno zřítili z oblohy.
Hrdinové zřejmě nacvičovali nějakou záchrannou akci,
protože vypustili obří záchrannou síť a oba oslavovaní…
Dobré ráno.
Jak se ti spalo?
A tobě?
Koukám, že máš nápis „Dej mi pokoj“.
Přál bych si, aby sis našla kamarády.
Jo, ale ne dneska.
MIMOŘÁDNÉ ZPRÁVY
To je Zázračník?
Tohle asi bude jen nějaké cvičení.
Trénink.
Hlavně aby ten trénink neznamenal,
že se vrátíš do týmu.
Klídek. Jsem sice dál vůdcem Hrdinů,
ale jen z pohodlí domova.
Výborně. Protože slib je slib.
Měj se, tati.
Chovej se slušně.
Hele.
Co se děje?
Nic.
Jen chci říct…
že tě mám rád.
„Mám tě rád“ v osm ráno v běžné úterý?
Fakt jsi v pohodě?
Taky tě mám ráda.
Je spuštěné silové pole, takže se něco děje.
Vážně tam viděli vesmírnou armádu?
Příští zastávka Hala Hrdinů.
Vidíme víc jak sto mimozemských lodí. Koho tam pošleme?
Což takhle…
Bleskurychlíka a Drtiče?
To nevím. Od krize v Edinburghu spolu nevychází.
Tak dobře.
A co třeba…
Žraločák a Lávovka?
- Pořád manželé? - Tohle není práce pro dva.
Podívejte se…
Dobrá.
Tak pošleme tři. Spokojený?
Obávám se, že tohle je jen předvoj.
Jen tykadla. De facto čelíme tomuhle.
S něčím takovým jsme se nesetkali.
To není možné.
Tak kterého hrdinu máme vyslat?
Všechny.
Zavolejte prezidentovi. Ten jediný může povolit plný hrdinský útok.
Je před polednem.
Ještě bude spát.
Tak ho vzbuďte!
Promiň, Marcusi.
Co tu ještě děláš?
Když říkám všechny, tak myslím všechny.
Jenže já nemůžu.
Slíbil jsem to dceři.
To mě mrzí,
ale budou potřebovat veškerou pomoc.
Je načase, aby ses vrátil k týmu.
Musíš být zase Hrdinou.
To je rozkaz.
Ano, madam.
MARCUS MORENO
Bezva.
Sundej ho!
Snažím se!
Nemůžeš tam třeba doletět?
Neumím lítat.
Použij magnetický ruce.
Nemám magnetický ruce.
Dělej! Už tě neudržím!
A co takhle hurikánovej dech?
Hurikánovej dech?
To ani neexistuje.
Tak co? Sundala ho?
Ne, protože nemá žádný schopnosti.
Vždyť jsi přece
dcera Marcuse Morena.
No jo. Je to divný.
To jsem nebyla já. Gravitace.
Díky za míč.
Není zač.
Missy Morenová?
Ano.
Půjdeš s námi.
To, co bylo ještě dnes ráno popisováno jen jako vzdálené pozorování…
Kam že to jedeme? A proč?
…nad zemskou atmosférou, se ukázalo být daleko vážnějším problémem,
který si vyžádal mobilizaci veškerého hrdinského personálu…
Jaká mobilizace?
- …údajně se jedná o vetřelce… - Dejte to nahlas.
Počkat! Říkali vetřelci?
Tati, co se děje?
Missy? Kde jsi? Vezou tě na centrálu?
Asi jo.
Fajn.
Tati?
Nebojím se.
Jsem paní Granadová, ředitelka programu Hrdinů.
Děti superhrdinů umístíme
do podzemní pevnosti, zatímco rodiče budou bojovat s nepřítelem.
Nikdo z vás se nesmí dostat do rukou nepřátel.
Tudy.
Vážně tam musím jít?
Nezapadnu mezi ně.
Nepatřím sem.
Jsem úplně jiná než ostatní.
Kromě toho, můj táta už nebojuje.
Potom, co zemřela máma, tak mi slíbil, že…
Já vím, ale víš, co se říká o slibech?
Že se mají dodržovat, jinak jste lhář, kterému se nedá věřit?
Chceš dělat problémy, Missy?
Můžeme?
Děti…
tohle je Missy.
Dnes se k vám přidá.
Missy, byla bych ráda, kdyby ses posadila tamhle…
a spolu s ostatními v tichosti pokračovala v učení.
Děti…
děkuji, že ctíte moje pravidla.
Rodiče na vás budou hrdí, až jim povím o vašem výjimečném chování.
Výborně.
Je pryč!
PRAVIDLA: ŽÁDNÉ VYLOMENINY
NEVYUŽÍVAT SCHOPNOSTI
Ahoj, jsem Kolečkář.
Jo, říkají mi tak kvůli vozíku.
Není to moc nápaditý, ale mně to přijde super.
Tak jo.
Nejsem na vozíku, protože bych měl slabý nohy. Právě naopak.
Mám tak silný svaly, že je moje kosti neunesou.
A můj mozek…
je na tom stejně.
Je nabušenej,
takže v pohodě.
Kolečkáři, kdo to je?
Missy, tohle je Nudlík.
Říkáme mu tak, protože…
Se dokáže natáhnout jako nudle?
Jo, tak nějak.
A tohle je Ojo.
Její schopností je, že geniálně kreslí.
Jako Van Gogh střiženej Monetem a se špetkou Dalího.
Můžu se podívat?
Kluk stojící na létajících židlích?
Vybuchující míč na posilování?
Její kresby nedávají smysl.
To jsem já?
- Proč jsi mě nakreslila vepředu? - Neodpoví ti.
Mluví jen svými obrázky.
Nemusíš mluvit, vím, co chceš říct.
Nevíš. Nemáš ani tušení.
A tohle je A Capella.
- To jsem. - Tvojí superschopností je zpěv?
Jo, mám neobvyklý rozsah.
Můžu zpívat nízko…
anebo hodně vysoko!
Dokonce můžu jít až…
Nic jsem neslyšela.
Protože to byl ultrazvuk.
Slečno A Capello Voxová, můžete přestat zpívat ultrazvukem?
Úplně všichni psi z okolí se právě seběhli k naší budově.
Dokáže zpívat tak nízko, že hýbe předměty.
Ukaž jí, jak se všechno nadnáší.
Tak, kdopak nám ještě zbývá?
Tohle je Zpomalík, syn Bleskurychlíka.
V podstatě se taky pohybuje rychle, ale nějak se kolem něj zasekl časoprostor.
Ahoj.
A tamhleten kluk…
Když zašilháš, dám ti dva bonbóny.
…to je Ksichtík.
Dobře.
Zkus to líp.
Dělá fakt šílený obličeje.
To není možný!
Umím dokonce vypadat jako… ty.
Podvádí. S ním se nedá soupeřit.
Kámo!
Zpátečáku, ukliď to.
To je Zpátečák. Dokáže o pár vteřin vracet čas.
Jsou dvojčata. Šílený, co?
Co to meleš?
Dopřeďačko, zase se předvádíš?
Mluvil jsi tak dlouho, že jsem tě musela přetočit. Promiň.
Ona a Zpátečák jsou dvojčata.
A pravý opaky.
Shodnou se jen na tom, že se nemají rádi.
- Vůbec. - Vůbec.
Jsou dvojčata. Šílený, co?
A tamhle sedí náš vůdce. Supereso.
Na světě není superschopnost, kterou by neměl.
Pravda.
Přestože má všemožný schopnosti,
nedokáže soustředit svou energii, tak se objevují náhodně.
Taky pravda.
Do týhle chvíle.
Teleportovat!
A v neposlední řadě nesmíme zapomenout na Gupku.
Jak to děláš?
Moje máma je Lávovka a táta je Žraločák.
Takže místo lávy ovládám vodu.
Ale aby ty schopnosti fungovaly, musím fakt hodně pít.
Tak to bylo super.
Díky.
Hele, ty nová. Jakou máš schopnost?
No, já… co se týká schopností…
Počkat.
Vzpomínám si.
Jsi dcera Marcuse Morena.
Jo, táta už dost dlouho na žádný misi nebyl,
takže jsem se stýkala s normálními dětmi.
Proč by tě vůbec dávali mezi normální děti?
Aha, chápu.
Žádný superschopnosti nemáš.
Nemáš schopnosti?
Dejte mi pokoj. Pustíme si telku?
Třeba tam budou zprávy o rodičích.
Zřejmě jde o rozsáhlou superhrdinskou akci,
když na ni povolali i Žraločáka.
Žraločák se dnes vynořil z hloubi oceánu
a na ostrově South Padre vystoupil na pevninu.
A o chvilku později
z nejbližší aktivní sopky přiletěla také Lávovka.
Do toho, Žraločáku a Lávovko!
Pochází ze zemského jádra.
A máme tu starostu Doolittlea
při slavnostním otevření nové radnice,
která po poslední akci Hrdinů musela projít rekonstrukcí.
Viděli jste ho?
Jistěže ne.
To znamená, že to byl Bleskurychlík,
nejrychlejší Hrdina na planetě.
Do toho, tati!
A tady už máme Drtiče!
A starostova nová budova je v rekordním čase v troskách.
Tyhle konflikty jsou pro daňové poplatníky nesmírně náročné.
Ale jsou velice zábavné.
Dej sem ten popcorn, tohle bude epická bitva.
Tak tohle nemá obdoby.
Do akce proti nepřátelské hrozbě byli povoláni úplně všichni Hrdinové.
Podívejme se na živé záběry.
Podívejme, kdo je zpět v akci.
Zázračník.
Snad jste nečekali, že by prohrál.
Neměl by tam být.
Panebože!
Zázračníka ještě nikdo nikdy nesundal!
Úhybný manévr!
V pohodě, Žraločáku?
Ale ne. Právě jsme obdrželi špatné zprávy.
Je to téměř nepředstavitelné, ale dva z našich hrdinů
zajali vetřelci.
Já myslela, že jsou neporazitelní.
Jsou neporazitelní. Ještě není konec.
Zdá se, že Hrdinové momentálně zápasí mezi sebou.
- Dámy mají přednost. - Nech si to.
- Tak jdu já. - Neblbni!
- Mami! - Tati!
Do toho, tati!
Chci to vidět znova.
Já to znova vidět nechci.
Paní Voxová se vrhá do záchranné akce.
S ní už si vetřelci ani neškrtnou.
Mají paní Voxovou!
Dostali Tech-na.
V zajetí je i Lávovka.
Co se to děje? Naši hrdinové padají jako švestky!
Bleskurychlíka nedostanou.
Jeho ne, je příliš…
Teď všechno závisí na Marcusu Morenovi.
Tati. Měli jsme dohodu.
Já vím.
Slíbil jsem, že už nebudu hrdina.
Jenomže jsem pořád vůdce.
Tati! Uteč! Zmiz odtamtud!
A správný vůdce…
jde příkladem.
Tati!
Promiň, zlato.
To je neuvěřitelné.
Nepředstavitelné.
Dámy a pánové…
Hrdinové padli.
Dostáváme zprávu, že prezident chce promluvit k národu.
Americký lide,
jak jste viděli,
naši Hrdinové byli zajati.
Armáda se vydává do akce
a mobilizuje síly, aby je přivedla zpátky.
Zatím to však vypadá beznadějně
a marně.
Opravdu marně.
Jak se tenhle mohl stát prezidentem?
Nedá dohromady dvě kloudný věty.
Právě k nám dorazila depeše…
od nejvyšší velitelky vetřelců.
Podařilo se ji rozluštit.
Stojí v ní: „Pocházíme z planety Ogima.
Bohužel nemáme jinou možnost,
než vás připravit…
na invazi.
Splňte podmínky…
nebo bude vaše země zničena.
Máte na to tři hodiny.“
Tím bohužel zpráva končí.
Nikdo z Hrdinů nezbývá.
Bůh nám všem žehnej.
Děti, pro vaši bezpečnost to tady kompletně uzamkneme.
Nikdo neodejde.
Dokud zůstanete, kde jste, budete v bezpečí.
To určitě. Před tímhle nás neochrání. Viděli jste to.
Máš lepší nápad?
Asi bychom měli dělat, co říká paní Granadová.
Promiňte, ale…
Ten výraz v tátově tváři mě bude strašit.
- Co od nás chtějí? - Myslíte, že rodičům nic není?
- Promiňte? - Co jako?
Musíme odsud ihned odejít.
Proč?
Protože vetřelci vědí, kde jsme…
a přijdou si pro nás.
Jak to můžeš vědět?
Půjčíš mi to?
Tohle nakreslila Ojo.
Jak Ksichtík stojí na létajících židlích
a Nudlík mlátí do velkého míče.
Kreslí, co vidí. To je toho.
Tohle nakreslila pět minut předtím, než se to stalo.
Schopnost Ojo není, že umí kreslit.
- Kreslí budoucnost. - Bezva.
To má Ojo dobrý. A co z toho plyne?
Ojo taky nakreslila vetřelce, jak se dobývá do téhle místnosti.
Odtamtud.
Chceš říct, že přijdou odtamtud?
Má pravdu. Všechny ty obrázky najednou dávají smysl.
Ojo vidí do budoucnosti.
Řeknu to na rovinu.
Přijde sem nějaká nová holka, absolutně bez schopností,
a my budeme dělat, co nám říká?
Přijde mi, že má pravdu.
Před chvílí jsi souhlasil, že tu nejsme v bezpečí.
Tady je to bezpečnější, než s tebou venku jako kapitánkou.
Chci odsud pryč.
Jestli se chce někdo přidat, tak klidně.
Fajn.
Vypadneme odsud,
ale jen proto, že to říkám já. Je to jasný?
Tak jaký je plán?
Podle Granadové je to tady uzamčené. Všude budou stráže.
Jo, Missy.
Tak co navrhuješ?
No…
Je to stejný, jako když se dělá omeleta.
Vždycky začínáš…
Rozbíjením vajec.
Zdravím. Co se tady děje?
Co by se mělo dít?
Nevím. Prostě se jen tak ptám.
Žádnou lotrovinu v plánu nemám.
Neptejte se, jak to víme…
ale za chvíli zaútočí vetřelci.
Takže už tu nejsme v bezpečí.
Tohle je pevnost,
nikdo sem nepronikne.
A ani se nedostane ven. Tak zní pravidla.
Nutně se odsud musíme dostat, takže budeme potřebovat vstupní karty.
A to hned.
Fakt si myslíš, že ti je jen tak dáme?
Ne, ale všechno by to dost zjednodušilo.
Polštáře.
- K čemu to je? - Řekni mu to, Gupko.
Na ochranu vašich zadečků, až budete padat na zem.
Co se vrátit do řady?
To ne!
Má žraločí sílu!
Hezky si zdřímněte.
Vetřelci se chystají zaútočit, takže vás opustíme,
dokud s paní Granadovou na něco nepřijdete.
To byl blbej nápad.
Až se to stane příště, tak nenech ostrahu spustit poplach.
Nudlíku, sundej mu bundu a všechny je svaž.
Jak příště? Vy nejste…
Říkal jsem, že to nevyjde.
Ne!
Zpátečáku, vrať to.
Takže vás opustíme,
dokud s paní Granadovou na něco nepřijdete.
Dělejte, jdeme!
Do řady! Jako při požáru.
- Budeme míň nápadný. - Honem!
Máš štěstí.
Nudlíku, natáhni se do výšky!
Dobrý den, dospělá kolegyně.
Zdravím.
Tak moment. Počkejte chvíli. Hej!
Moc mě to mrzí!
Uzavřete východ!
To je průšvih.
To byl jediný východ!
- Nebyl jediný! - Jak se tam jako máme dostat?
A Capello, umíš nadnášet nábytek.
Dokážeš to samý s lidma?
Abych je dostala do vzduchu, musím zpívat hodně hluboko.
Lezte co nejrychleji!
Nudlíku, otevři poklop!
Ať za námi nemůžou!
Adios.
Nudlíku, kartu!
A je to!
Jo, povedlo se.
Tímhle dojedeme jen na konec silového pole
a tam nás určitě chytí.
Podívejte! Už se mobilizují!
Držte se!
Ty taky, Gupko.
A Capello, nadnes nás.
Nemůže řídit!
- Nabouráme do té budovy! - Musíme změnit směr!
Jdu na to!
Pomozte mu!
Zpět na základnu.
Hned.
Musíme najít ten vlak.
No.
Tak to byla katastrofa.
Bylo to super.
Jsem naprosto vyčerpanej.
Lidičky…
mně…
dochází…
Dech. Rozumíme ti.
Co budeme dělat?
Na mě nekoukej. Už nemůžu.
- Musíme se někde schovat. - Hrdiny vetřelci uzavřeli do své lodi.
Ne všechny.
Jak to víš?
Myslíš, že nás dostaneš sem?
Dávejte bacha!
Co je tam tak důležitýho?
No, je tam…
Tohle není dobrý. Vypadá to fakt zle.
Pět ku jedný, že uhoříme.
- Neboj! - To dáš, A Capello!
Vydrž!
Ještě chvíli!
Nemáte někdo pastilku?
Držte se!
Moje begónie!
Vypadněte z mého altánu, vy termiti!
Ahoj, abuelita!
Missy!
- Pojď pozdravit babičku! - Ty jo!
Missy, tvoje babička je Anita Morenová?
Trenérka Hrdinů?
Je to legenda.
Ne, zlato. Legendou se staneš až po smrti.
Já jsem živá a zdravá,
což se nedá říct o mém altánku.
Promiňte.
Jsme v průšvihu, babi, a musíme se někde schovat.
Schovat se?
Budete muset udělat mnohem víc.
Ta věc zaujímá pozici.
Má pravdu.
ODPOČÍTÁVÁNÍ
Zbývají jen dvě hodiny.
Zanedlouho zahájí nepřátelský útok.
Pojďte dovnitř.
Tak jděte.
Běžte.
No tak, lidi.
Jak těžké může být najít netrénované a nesoustředěné děti?
Něco mám. Je to slabé.
Zřejmě nějaký komunikátor.
Tahle holka se nám nabourala do systému.
Najdeme ji?
Moment.
SLEDUJI CÍL
Mám ji.
Jsme jenom děti.
Jistě, ale děti Hrdinů.
Pokud má někdo zachránit svět,
budete to vy,
protože máte superschopnosti.
Super hloupý schopnosti.
Mluv za sebe.
To říká ten pravej.
No, takhle se z vás super tým nestane.
Babi má pravdu.
Vetřelci připravují invazi.
Tak jestli máme zachránit rodiče i planetu…
musíme to udělat hned.
Chceš říct, že by…
z nás mohli být hrdinové?
No, mohli.
Tak nějak jsem to myslela.
Můžeme být hrdinové.
Jen pro tento den.
Promiňte, ale prostě se to nabízelo.
Chci, abyste všichni co nejvíc znásobili své schopnosti.
Babičko, o to se snažím celý svůj život,
takže jestli vás něco napadá, špicuju uši.
Nejde o to, kdo je nejsilnější nebo nejrychlejší.
Jde o spolupráci celého týmu.
Proto budeme potřebovat nějakého vůdce.
To jsem já.
Po pravdě řečeno jsem myslela Missy, ale děkuju.
Všichni za mnou!
Rychle! Pospěšte si!
Ale vůdce jsem já!
- Má pravdu. Naprosto s tím souhlasím. - Ale já ne.
Na hádání nemáme čas…
tak platí, co řeknu já.
Ano, paní.
Vítejte na tréninkovém cvičišti.
Zatrsáme si.
Hezky najednou.
Vnímejte rytmus.
Cálmate, Gupko!
Uklidni se, drahá.
Tohle nezvládnu!
To není pro mě.
Tak, nieta, jsi na řadě.
Nejsem připravená.
Připravíš se tím, že se do toho pustíš.
Šup!
Zachytil jsem nějaké zvuky.
A jaké?
Je tomu rozumět?
Jo, zní to jako…
tancování.
Cože?
Nezapomínejte spolupracovat.
Slaďte to.
Dobře.
Špatný směr! Běžíš špatným směrem!
Gupko, v klidu.
Gupko! Žraločí běsnění!
Útočíš na svoje kamarády.
Buď v klidu a soustřeď se,
jinak jsou ti schopnosti na nic.
Běž meditovat.
Chyťte Zpomalíka!
- Nudlíku! Teda Ksichtíku! - Co je?
Tak kdo? Řekni to jasně.
Mám ho!
Poslouchejte mě!
Zpomalíku, ty to pořád kazíš.
Nechápu, o co ti jde.
- O co mi jde? - Jo. Pořád se předvádíš.
A co máš za problém ty? Ven s tím.
- Vůbec nevíš, co děláš. - Že nevím, co dělám?
Všichni děláme pro jednu organizaci.
Chtělo by to se domluvit.
Proč jednoduše nezmizíš, Neviditelko?
Spíš nechám zmizet tebe.
Nenuťte mě, abych použila svůj vnější hlas.
Kdybyste takhle bojovali předtím, tak tu teď netrčíme.
Přesně to jsem říkal.
Co kdybys nás rozveselil písničkou, kterou tak pěkně umíš, Žraločáku?
Páni, ty máš ale rybí kuráž.
Hele, uklidni se, Žraločáku.
Jen tě provokuje.
Přestaňte se hádat.
Jste jak malý děti. Dokonce horší.
Co kdybys předstíral, že na tebe míří kamera?
Nemíří na mě kamera a je to osvobozující.
Můžu být sám sebou. A nemám rád tebe…
tebe,
ani tebe.
Co to sakra je?
To… je kamera.
Žádám vás, abyste nás propustili,
ať už jste kdokoliv.
- Pane prezidente. - Ahoj, Hrdinové.
Něco vám řeknu, pane prezidente.
Nevolil jsem vás.
Vetřelci mi na předání téhle zprávy nedali moc času.
Jde o vaše děti.
Zmizely z centrály Hrdinů.
Bez nás budou naprosto bezmocné.
To je ono. Obranná formace!
Trénujte dál.
Ale no tak.
Snad jsi nečekala, že se ti to povede napoprvé.
Mně se to nepovede nikdy.
A můžu to zkoušet milionkrát.
A víš proč? Protože jsem k ničemu.
To ti řekl kdo?
Říkají mi to všichni.
Přesně takhle.
Trénovala jsem všechny nejslavnější superhrdiny.
Zázračníka, Žraločáka,
Tech-na, Lávovku.
Víš, kdo z nich byl úplně nejlepší?
Tvoje máma.
Ale moje matka byla normální jako já.
Přesně tak.
Ale bez tvé matky…
by se tvůj otec nikdy nestal vůdcem, který jde ostatním příkladem.
Takže to zvládneš.
Jsem si tím jistá.
Mi amor, jsem si tím jistá.
Paní Morenová!
- Copak? - Rychle za mnou!
To ne!
To vás teda našli rychle.
- Chtějí nás vzít zpátky na centrálu. - Mají smůlu.
Musíme zachránit svět.
Zdržím je. Utečte tímhle tunelem.
Rychle, běžte!
Kéž bys mohla jít taky.
Obejmi mě… jako by to bylo naposledy.
Ale no tak. Nebude, to ti slibuju.
Tak se mi líbíš.
Běž!
Tak jdeme!
Je tam tma.
Ojo, půjčíš mi svůj tablet?
Hlavně musíme držet…
při sobě.
Jo. A dostat se na mateřskou loď
a porazit vetřelce, kteří porazili všechny Hrdiny.
Panebože.
Návštěva.
Dáte si limonádu?
Ne?
Tak fajn.
Co můžeme udělat jinak než naši rodiče?
Všechno.
Můžeme ty vetřelce vylákat ven z měst,
- aby nedošlo k dalšímu ničení budov. - Má pravdu.
Rodiče pokaždé svádějí bitvy uprostřed těch nejlidnatějších měst.
Neměli bychom mít obleky pro superhrdiny?
Všichni hrdinové mají převleky.
Vycpávky, falešný svaly a spoustu různejch spon.
A spodní prádlo navrchu.
Masky, přes který není vidět.
Právě proto rodiče tak rychle našli.
Byli moc nápadný.
Musíme splývat.
Být…
nenápadný.
Jak?
Prostě mi důvěřuj.
Mám plán.
Tak jakej plán?
Sleduj.
Tvůj plán je jet autobusem?
Do pr… kýnka.
Jo, je to moc zajímavý.
Jasně, to dává smysl. Chápu.
Dobře.
Fakt mazaný.
Takže. Já a Missy jsme vymysleli, jak to provedeme.
Sledujte. Ojo nám nakreslila nápovědu.
Zásobovací loď.
A co to jako znamená?
To znamená, že tu poblíž nějaká je
a my s ní potom odletíme na mateřskou loď.
To je dobrý nápad, ať už ho vymyslel kdokoliv.
Děkuju.
Pojďte. Ukážeme těm vetřelcům, zač je toho loket.
Hoď sebou, Zpomalíku!
Hele, tady je zásobovací loď.
Jako na obrázku Ojo.
- Hnus. - Hlavně potichu!
Počkat.
Ještě chvíli.
Jdeme.
Zavřete dveře a padáme odsud.
- Kolečkáři, můžeš… - Ne, nejsme tu všichni!
Cože? Kdo chybí?
Zpomalíku. Hni sebou. Dělej!
Rychle! Vracejí se!
- Deset ku jedný, že bude problém. - No tak.
Dělej, Zpomalíku!
Teď mě přidržte!
Zpomalíku!
Jo!
Kolečkáři, že víš, jak na to?
Má to intuitivní ovládání.
Prostě zmáčkni nějakej čudlík!
To bude jeden z těchhle.
A co teď?
Neboj.
Ojo za chvíli nakreslí obrázek, jak se usmíváme
a objímáme s rodiči.
Je to tak, Ojo?
No tak to je super.
Hele.
Proč jsi řekla zrovna mně o tom nápadu podívat se na tablet?
Nevím.
Asi protože znám tu situaci, kdy od tebe ostatní něco očekávají…
a ty si nevíš rady.
A myslíš si, že vím?
V to všichni doufáme.
To řekni rodičům.
Řeknu…
jen co je zachráníme.
Omrknu to.
V pohodě.
Jsem jen malá, nebo je ta loď fakt tak velká?
Je obrovská.
Jak tady najdeme rodiče?
Už jsem na to myslel.
Paní Granadová nás v domě tvojí babičky našla snadno.
Asi vím proč. To ten náramek.
Nemůžu se přes něj s tátou spojit.
Ten vysílač, co náramky propojuje, může posloužit jako sledovací zařízení.
Ale potřebuju kleště a zdroj tepla.
Mám silný zuby. Můj táta je žralok.
- Super. - A já mám zdroj tepla.
Termo zrak!
A je z něj toustovač.
Skoro.
Funguje to?
No, někam nás to vede.
Hele! To předtím se ti povedlo.
Myslíš to, jak jsem se proměnil v toustovač?
Taky to mělo co dělat s teplem. Takže pokrok.
Možná máš pravdu.
Uvidíš.
Brzy se budeš teleportovat jakoby nic.
Jen si věřit.
Heleďte…
slyšíte to taky?
Co to je?
Něco pod námi.
Cítím to.
Kudy teď?
Tudy!
Mrkněte na to.
Co tady sakra dělá prezident?
Takže jsou tam uvnitř? Všichni?
Přesně tak.
Za jak dlouho asi začne invaze?
Podle nejvyšší velitelky za necelou hodinu.
Tak brzy?
To nám řekla. Nikdy se neplete.
To mi nemusíte zmiňovat.
Neříkáte si, proč se s tím namáháme,
když už stejně ví, jak to dopadne?
Asi je to součást celého procesu.
Co je támhle to?
Slyšel jsi. Raketa,
po střechu nacpaná vetřelci.
Za necelou hodinu ji pošlou na Zemi a začnou s invazí.
Tak to je musíme zastavit. Jdeme.
Máte vůbec tušení, co jste provedly, děti?
Ukradli jste nám vlak.
Obrátili centrálu naruby.
A v lodi vetřelců odletěli do vesmíru.
Výborně.
Zdá se, že jsme podcenili vaše schopnosti
a tvé vůdcovské kvality.
Hodně jste riskovali, ale šlo o správné rozhodnutí.
Centrála byla napadena jen chvíli po vašem útěku.
Kdybyste neutekli, tak by vás všechny zajali.
A teď jste nás zavedli sem, do samého srdce mateřské lodi?
Jsem na vás pyšná.
Počkat. Takže nejsme v průšvihu?
Samozřejmě že ne.
Jste hrdinové.
Jo!
Missy!
Její životní funkce jsou úplně mimo.
Nechte toho, Granadová.
Už to vědí.
V tom případě… je zadržte.
Pozor!
Přestaň šaškovat, Zpomalíku. Nemáš ani modřinu.
No výborně.
Přesně s takovýmhle podlým přístupem jsem počítala.
Jste stejní jako vaši rodiče.
Stejně soupeřiví.
A hašteřiví.
Před týmem dáváte přednost svému egu.
Vezměte jí tu vodu.
Společně jsou moc silní.
No tak, neboj.
Tobě tu tvoji hračku neseberu.
Už vím, jaká vás čeká budoucnost.
Vězení.
Po zbytek života.
Jak se odsud dostaneme?
Tak…
to netuším.
Jak to, že netušíš?
Prostě…
nevím.
Nech mě přemýšlet.
To nikam nevede.
Prostě se odsud nějak proboxuju.
Musím zachránit syna.
To nepůjde.
Jak to víš?
Protože než ses rozhoupal, já už to všechno vyzkoušel.
Cože jsi říkal?
Co jsi zač? Špión vetřelců?
To bych nedělal.
Chci vidět, co to je.
Nebojte, vůbec nic nepozná.
Anita Morenová?
Ahoj, mami.
Tak to ne. S žádným „Ahoj, mami.“ na mě nechoď.
To bylo ubohé.
Na rok přestanete trénovat a podívejte se, jak to vypadá.
Ty… nejsi ve střehu.
Ty jsi útočil, místo abys bránil.
A ty ses hnal kupředu, místo abys vyčkával.
Doufám, že mi vaše děti věnovaly víc pozornosti než vy.
Díky, mami.
Paní Granadová tady určitě pracuje roky.
Museli hacknout volby a dosadit si svého prezidenta,
aby mohli na Hrdiny nalíčit past.
To jsem ale trouba.
Prezident Neil Anami.
Neil Anami je anglicky pozpátku:
„Jsem vetřelec.“
Všichni si myslí, že sem vetřelci přiletěli až dneska.
Jenže jsou tu už roky
a celou dobu plánují invazi.
A teď jsme zavřeni v téhle pitomé cele,
ze které není úniku.
To je novinka.
Jde ti to?
Potřebuju vodu. Bez vody nemám svoje schopnosti.
A já zase jídlo. Bolí mě břicho.
- Mě bolí ruka. - A mě zase uši.
Neměli jsme sem chodit. Je to tvoje chyba.
Myslíš, že chci uvězněná v lodi vetřelců?
Je to chyba všech.
Jedeme v tom spolu.
Chci domů.
- Já taky. - Já taky.
Všichni chceme domů.
Především musíme přijít na to, jak se odsud dostat,
abychom domov vůbec měli.
Počkat.
Cos to říkal?
- Říkal, že chceme všichni domů. - Ne, to potom.
Že musíme zjistit, jak se odsud dostat, abychom domov vůbec měli.
Už to neříkej.
Seber se.
Vážení…
řekněme si to na rovinu. Odsud se nedostaneme.
- Cože? - Přiznejme si pravdu.
Tyhle zdi a dveře jsou nejmíň půl metru tlustý.
Je to naprosto nemožný.
- Páni, super přístup. - Jo.
Nikdy se odsud nedostaneme
a rodiče už zcela jistě taky neuvidíme.
Má pravdu.
Brzy zapomeneme, jak vypadají.
Nebo jak voní…
A všechno jenom takhle zmizí.
No teda. Teď jste mě vážně dostali.
Zdá se mi…
že tohle je opravdu konec.
Nejsem na to připravenej.
A to jsem si zrovna říkal…
že mě má ségra možná ráda.
Nemám tě ráda.
Miluju tě.
Víte, ta láska…
je opravdová.
A právě ta…
nás odsud dostane.
Proč tohle všechno říkáte?
Chcete snad všechny rozbrečet?
Gupko, posbírej si všechny slzy.
Co to vyrábíš?
Dělám nám klíč.
Slečno Gupko.
Zachránila jste nás.
Pojďte, jdeme!
Jak dlouho to je takhle zlé?
Mohla jsem pomoct.
- Ty? - Jo.
Jak na tom byla vaše generace, když jsme to přebírali?
Máš pravdu.
No tak, je to na dětech.
Každá nastupující generace je vždy…
mocnější, taková…
Vyvinutější?
Už to mám!
Co?
Víš, jak ven?
Ne. Vím, jak zapnout sledovací zařízení.
Je to dost intuitivní.
Co?
Aspoň teď můžeme na něco koukat.
Místo toho, abychom na sebe řvali.
Počkat. Co je tohle?
- A Capella? - Zpátečák?
Dopřeďačka?
To jsou naše děti?
Kolečkáři, kolik máme času?
Osmnáct minut.
Musíme sebou hodit, jestli to máme zarazit.
My? Zbláznila ses?
Musíme vysvobodit rodiče a nechat to na nich.
Ne! Na to není čas! Než se tam dostaneme, tak…
Ne! Nebudu tě dál poslouchat.
Ještě ráno bylo všechno perfektní.
Pak ses objevila ty a zamotala to.
Pokud chcete za vůdkyni neschopku,
tak se s ní klidně vrhněte do Vetřelcova.
Ale my s Ksichtíkem jdeme osvobodit rodiče.
- Vážně? - Jo. Hned teď.
Kluci. Musíme držet při sobě.
Kluci!
Co naděláš?
- Někdo je prostě… - Kašli na něj.
Musíme se dostat k raketě, abych ji před startem zastavil.
Jak víš, že se ti to povede?
Vše, co vytvořili vetřelci, se ovládá intuitivně,
jako by to navrhovali přímo pro děti.
Dostaň mě tam
a já ji zastavím.
Nechápu, proč jsme se rozdělili.
Kam jdeme?
Jak víš, že jsou rodiče tady?
Tak jo. To by šlo.
- Co má jako jít? - Zpochybňuješ snad mou autoritu?
Nevím, o čem je řeč.
Vážně? Najednou jsi zmatenej?
Na tohle si chceš hrát?
Přesně jak jsem si myslela.
Sype se jim to pod rukama.
Jeho musíme chytit.
Nemá své schopnosti pod kontrolou, takže by nás mohl nechtěně odpálit.
Jdeme.
Tamhle je!
Nakonec se nám to podaří.
Kdepak, nepodaří.
Hele. Co uděláme teď?
Missy?
Proč jsi tak klidná?
Protože máme tajnou zbraň, o které nemají ani zdání.
- Fakt? - Jo.
Týmová spolupráce!
Naše individuální schopnosti jsou super, ale společně jsme k nezastavení!
Zpomalíku, útok!
A Capello, zpívej!
Zpátečáku, sejmi je!
Gupko?
Gupko! Co to děláš?
- Uklidňuju se. - To teď ne!
Gupko, poslouchej.
Žraločí běsnění.
Všichni ustupte!
Nudlíku, udělej mi hrazdu!
Teď!
Je zázračný.
Dobrá práce, Kolečkáři!
Do toho, A Capello!
Fuj!
Soustřeď se na super sílu!
Soustřeď se na teleportaci.
Moc pěkný pokus.
Odveďte ho k výslechu.
Zpátečáku!
Nejde to.
- To zvládneme. - Jak asi?
Jsme tým.
Pomůžu ti.
Strhni ze stropu ty řetězy!
A teď rychle dopředu!
Znova!
Nehledáte tohle?
Výborně, Dopřeďačko. Skvělá práce, Zpátečáku.
Líbí se mi, jak to zní.
Skvělá práce, Zpátečáku.
Vidělas, jak spolupracovali?
Jako jejich rodiče.
Takže to vyklop, Supereso.
Co máte v plánu?
Plán byl dostat mě sem,
abych z vás mohl udělat toho nejhloupějšího vetřelce na světě.
No ne! Moje schopnosti fungujou.
Ještě jednou se zasměješ a odpálím tě zpátky na Ogimu.
Máme způsoby, jak to z tebe dostat.
To bych se divil.
Zbývá nám šest minut!
To nebude problém.
Stačí přeprogramovat hlavní ovladač rakety.
Co to je?
To asi bude…
Silové pole?
Ale ne, byli jsme tak blízko!
Ale nikdo kromě nás tu není.
Kdo to udělal?
Já.
Ojo, ty umíš mluvit?
Vždycky jsem uměla.
Jen jsem se tentokrát rozhodla pozorovat a naslouchat.
A vnímala jsem jenom chaos…
nesoulad…
a špatnou spolupráci.
Jako u vašich rodičů.
Ale to přece není pravda.
Vždyť jsme spolupracovali.
Opravdu?
Tak kde máte Supereso?
To je dobrá otázka.
Hej, Supereso!
Už jsi v řídící místnosti lodi?
Jasná věc.
Přesně podle plánu.
Ignorujte ho.
Je to jen trik.
Protože Supereso je tady.
Nebo snad ne?
Páni. Dával jsem našemu plánu šanci maximálně padesát ku jedné,
ale vy jste to spolkla i s navijákem.
Chytili jsme toho se superschopností na nic?
Odlákal jsem vás z řídící místnosti, nebo ne?
Hned běžte do řídící místnosti!
Rychle!
Vy jste spolupracovali?
Překvápko!
Vyslala jsem ho totiž na tajnou misi.
- Je to tak, Supereso? - Jo.
Když vůdce řekne, ať něco uděláš, tak neodmlouváš.
A odkdy považuješ Missy za vůdkyni?
Od té příhody z tunelu…
když mi řekla, že jsi špiónka vetřelců.
Ojo je špiónka vetřelců?
Jo. Ojo je špiónka.
Vědělas to.
Jak jsi na to přišla?
Nechtěně ses prozradila jednou svojí kresbou.
Tvoje obrázky nelžou.
Je špiónka vetřelců.
Do pr… kýnka.
Pracuješ pro Granadovou?
Nebo Granadová dělá pro tebe?
Pro mě dělají všichni.
Co to…
Ojo je vetřelkyně!
My to víme!
A teď jen sledujte…
porážku.
Jen co zjistím, který čudlík vypíná štít.
Jak znám vetřelce, tak to bude ten velkej s obrázkem štítu.
Nerada vám kazím radost…
ale zbývají jen dvě minuty.
Hra ještě neskončila.
Pozdržíme ho. Ty vymysli, jak znemožnit start.
Ne pozdržet jeho,
ale je.
Tak si pospěš!
Pojďte na to.
Je čas ukázat jim, co v nás je.
Vstupte, je to rozbitý.
Vlastně otevřený.
Supereso, musíš ty štíty udržet mimo provoz.
Neboj, Missy.
To zvládnu.
Skutečně?
Co chceš dělat?
- Proměnit se v bowlingovou kouli? - Klidně.
Když budu chtít.
Už umím ovládat schopnosti.
Jen díky Missy mi došlo, že jsem se snažil trumfnout ostatní,
místo abych se soustředil a pracoval na sobě.
Missy mi věřila.
A teď si věřím i já.
Jasně.
A ty si myslíš, že to stačí.
Věřit v sebe.
Podle vás to nestačí?
Pojďme to vyzkoušet.
Zajměte ho.
Rozestupte se!
Zpomalíku, útok!
Gupko, klouzačku!
Hele, zrychlíme Zpomalíka.
A jak?
Pomůžu ti.
Společně.
Viděl jsi to? Viděl to někdo?
Na mě to bylo…
příliš rychle.
Páni.
Útok!
Vzlet.
Změna podoby!
Elektrické prsty.
Můj nejoblíbenější…
mrazící paprsek.
Dochází mi voda!
Hrozně mě to stresuje. Už to nevydržím.
To zvládneš, Missy. Vím to.
Gupko, udělej nindží hvězdy.
Nudlíku, prak!
Chyť mě za nohu!
Někdo natáhněte Nudlíka!
Končím. Potřebuju vodu.
Gupko!
Celá tahle věc je pokrytá tekutým kovem.
Tekutým.
Gupko, do toho!
Přidej! Jo!
Ne tak rychle.
Nudlíku, připrav lano.
Běžte někdo dopředu a nalákejte je tam.
Ne, počkejte!
Tohle udělám sama.
To zvládnu.
Já…
budu králem.
A ty…
královnou.
A nic,
naprosto nic nás nerozdělí.
Jde ostatním příkladem.
Můžeme být hrdinové.
Jen pro tento den.
Můžeme být hrdinové.
Jen pro tento den.
Můžeme být hrdinové.
Jen pro tento den.
Porazíme je.
Jednou provždy a napořád.
Pak budeme hrdinové.
Jen pro tento den.
Pak budeme hrdinové.
Jen pro tento den.
Hele! Viděli jste to?
Viděli jste, co udělal můj syn?
Bohužel jsem se zrovna díval na svoje dítě.
- Jak to jde, Kolečkáři? - Skvěle.
Chce to vyměnit desku zážehové komory za jinou,
která oznámí, že došlo ke startu, i když nedojde.
- Tím oklameme… - Kolik ti to zabere?
Není to na dlouho.
Teď to dejte do zážehové komory.
Ale ne.
Nudlíku!
Nedosáhnu tam!
Je to hluboko.
Takovej pád by nikdo nepřežil.
Já… jo.
Zpomalíku?
Zpomalíku!
Zpátečáku, zastav ho. Vrať to!
Vydrž.
Myslím, že ví, co dělá.
Zbývají už jen vteřiny!
Jo!
Dokázal to.
Viděli jste to?
Zvládnul to.
Počkejte! Jak ho teď dostaneme nahoru?
Supereso?
Potřebujeme tě. Okamžitě!
Už jdu.
Tak chladnou hlavu.
Ty jo! Ty ses teleportoval!
Rychle se přenes dolů!
- Ano! - Jo!
Teď vyměň tu desku!
ZAPALOVÁNÍ
Co se děje?
No přece invaze.
Počkat.
Takže v té pyramidě byli celou dobu rodiče?
Já to nechápu.
Co ta invaze?
Jde o invazi schopností…
vašich rodičů.
Každá další generace je vždy schopnější než ta předchozí.
Vývoj planety se neubírá správným směrem.
Vy děti pak zdědíte jejich problémy
a dřív nebo později…
je budete muset napravovat.
V nejlepším zájmu celé naší galaxie je,
aby život na Zemi pokračoval
a rozvíjel se.
Proto jsme infiltrovali vaši vládu
i velitelství Hrdinů.
Abychom vás vytrénovali a urychlili tak předání moci.
Z dnešních událostí jste se poučili,
že síla, moc
nebo kouzla
prostě nestačí.
Pokud své schopnosti nevyužíváte společně
a s rozmyslem…
jste ztraceni.
Ale já to nechápu.
Hodiny ukazovaly nulu.
O vteřinu jsme to nestihli.
Nejvyšší velitelka na vteřinu přesně věděla,
kdy k té invazi dojde.
Docela dobrý odhad, Kolečkáři,
i když ne úplně přesný.
Všechno na té lodi není navrženo pro děti.
Aha, takže je to navržený dětma.
Přesně tak.
Na naší planetě
totiž vládnou děti.
Takže ty jsi jejich vůdkyně?
Ano.
A přišla jsem na to, že jí budeš i ty.
Proto jsem tě nakreslila v čele třídy.
Takže než jako vůdkyně…
zamíříme zpátky do svých domovských světů…
můžeme se spolehnout, že zachráníte nejenom svoji planetu…
ale celou galaxii?
Máš naše slovo.
Až bude třeba… jsme k dispozici.
Děkuju.
Mám tě tak ráda.
Jak se cítíš, synu?
Silný…
jakože…
vážně silný.
Jsi daleko silnější než já.
Jsi vážně borec.
Jsem na tebe tak hrdá.
Plácneme si.
Co to…
To bylo tak rychlý.
Mám tě rád.
Já tebe taky.
Já taky.
Byli jste dohromady báječní. Jsem na vás pyšná.
Tvoříte úžasný tým.
Jo! Měj se.
- Ahoj, tati a babi! - Ahoj.
Takže máš nové kamarády.
Říkám ti, Marcusi, vůdkyně od přírody.
Asi se nechám zajmout častěji.
Ne. Beze mě už ne.
Jestli zase někdy pojedeš na misi,
jdu s tebou a budu ti stát po boku.
Platí?
Slib je…
slib.
Chyběl jsi mi.
Skončil den, kdy jedni hrdinové padli,
ale jiní povstali.
Pokud jde o vetřelce,
ti se vrátí.
A až od nás budou chtít pomoct, budeme přichystaní.
Budeme připraveni.
Hele, cože to máme vlastně vyhlížet?
Budoucnost.
NETFLIX UVÁDÍ
Překlad titulků: Michal Pokorny