КИЛКЕНИ, ИРЛАНДИЯ, 1650 Г.
Какво?
Вълк!
Дръпни се! - Бягай!
Боже, спаси ни.
Назад. Назад!
Пресвета Майко, спаси ни.
О, господи!
Не!
Ти си вълчунка?
Благодаря.
НАГРАДА ЗА УБИТ ВЪЛК
Вълк, вълк, убий вълка. Преследвай ги наблизо и далече.
Вълк, вълк, убий вълка. Жив вълк да не остане вече.
Видя ли, Мерлин? Право в носа.
Какви ги говориш? В носа се целех.
Радвам се, че приемаш.
Робин.
Да, татко?
Домакинстваш ли?
Да, татко.
Почти свърших.
Явно не си губиш времето.
Нищо подобно!
Метох, бърсах прах, минах с парцала...
Не мога да насмогна.
Колко ли е разстоянието до афиша? Четири метра?
Абсурд, поне шест.
Макар че не съм сигурна.
Не съм го мерила, бях заета с чистене.
Робин, това е новият ни дом. Сега отговаряш за кофата и парцала.
Досадно е да стоя тук по цял ден.
Искам да обикалям с теб, както преди в Англия.
Душко, лорд-протекторът е строг.
Не допуска деца извън градските стени.
В гората бродят истински вълци
и е моя работа да ги убивам, не твоя.
Не ме е страх.
Дори не си виждала вълк.
И пак не ме е страх.
Да, моя грижа е да се боя заради теб.
Ще те изпратя до портата.
Ще се върна до залез слънце.
Стой си вкъщи.
Да упражним следенето.
Да, сега.
Вкусен пай!
Намери го, ще те следвам.
Прясна риба!
Браво, Мерлин.
Вие вълк, вие вълк. Чуй го, чуй го ти.
Сопата сега вземи, надалеч го прогони.
Вие вълк, вие вълк...
Мариновани стриди, миди и охлюви!
И магарешко мляко за прокарване!
Гадно.
Евтино е. - Къде отиде?
Извинете, пуснете ме да мина.
Вълк, вълк, вълк.
Сопата сега вземи, надалеч го прогони.
Робин.
Щях да отида само до портата.
Така ли? И после?
Ще избиеш цялата глутница сама ли?
Да, но може заедно с теб. Ще ловим вълци, мечки, дори дракони!
Какво да те правя?
Ще катерим планини, ще срещаме великани и вещици,
ще откриваме русалки и селки!
Миличка, въображението ти не знае предел.
Вие вълк, чуй го, чуй го ти.
Вие вълк, надалеч го прогони...
Вие вълк...
Гудфелоу!
Войници! - Гудфелоу, ела тук!
Слушам! Ти стой тук, душко.
Хвани вълка, вълка! Гръмни вълка, вълка!
Дръж вълка, вълка! Убий вълка, вълка!
Хвани вълка, вълка! Гръмни вълка, вълка!
Дръж вълка, вълка! - Пипнах те!
Убий вълка, вълка! Гръмни вълка, вълка!
Англичанке, къде си тръгнала, облечена така?
На лов.
"Ня льов."
Чуйте я само как префърцунено говори!
Ловувам като татко. Той е най-добрият ловец.
Глупости! Най-добрият е баща ми.
Нима? Ние работим за лорд-протектора.
Лорд-протекторът окова баща ми без причина!
Големи надувки сте вие, англичаните.
Вървете си!
Но първо дай арбалета.
Не!
Ще си платиш за това. - Блъсна го!
Свършено е с теб!
Какво става? - Войник! Бягайте!
Защо все щукваш нанякъде, Робин?
Онова момче каза, че баща му бил по-добър от теб.
После посегна за арбалета... - Робин!
Все още не сме добре приети тук.
По-безопасно е да стоиш вкъщи, докато съм на работа.
И с теб е безопасно.
Не, Робин, стой вкъщи!
Послушай ме.
За твое добро е.
Виж...
Когато се върна довечера, ще направим заедно нови стрели.
И ще ми разказваш за великани и дракони. Става ли?
Добре.
А сега бъди послушна.
Никакви деца навън. Заповед на лорд-протектора.
Ако можеше да види колко добър ловец съм, щеше да ме вземе със себе си.
Ти сокол ли си, или пиле, Мерлин?
Убий вълка!
Оставете ме!
Пуснете ме!
Пипнах те, вълче!
Момчета, докопахме знаме, бързо!
Долу лорд-протекторът!
Престанете! - Марш оттук!
Знамето! - Бързо!
Ха така, малки бунтари!
Браво на вас! Бягайте!
Да, виждам го.
Няма да го настъпя.
Помощ! Вълк! Помощ!
Вълк ли?
Вълк! Мерлин, бързо! Полети и намери вълка.
Вълк!
Бягайте! - Назад!
Бягайте!
Вълци!
Махайте се! Назад!
Помощ!
Назад! Назад!
Стреляй! Стреляй, за бога!
Мерлин!
Какво?
Не! Остави птицата ми!
Стой!
Робин!
- Мерлин... Отмъкнаха го!
Да го приберем! - Можеше да те изядат.
Къде ти е умът? Какво правиш тук?
Исках да ти помогна. - Какво?
Казах ти да не идваш тук! Видя ли защо?
Татко, те отмъкнаха Мерлин. - Не, душко.
Няма да влизаш там. - Не можем да го оставим.
Виж, обещах на майка ти да те опазя.
Спокойно, миличка.
В града ще си в безопасност. Хайде.
За твое добро е.
Голям късмет извади, момиче!
Не видя ли? Това беше вълчунка!
Укроти се.
Не може току-така да сечете дървета.
Иначе лошо ви се пише!
Нищо подобно.
Нарушавате съглашението на свети Патрик със старите езичници!
Гората пречи. - Не видяхте ли?
Да, видях глутницата.
Как само се подчини на нейния зов!
Гората гъмжи от вълци, казвам ви.
Скоро няма да ги има.
Само да огладнеят, и в града ще влязат.
Не, земята ще се обработва. Лорд-протекторът нареди.
Великият лорд-протектор.
Прочут с това, че държи на думата си. Смехотворно.
Старият крал поне ни бранеше.
А този лорд-протектор е парвеню.
Лорд-протектор!
Протектор - грънци!
Идвай!
Ако имате оплаквания, отправяйте ги направо към мен.
Какво правите? Не!
Махнете си ръцете от... - Кротко!
Това е безобразие! - Качвай се!
Пуснете ме оттук!
Нищо не съм направил!
Чумата да ви тръшне!
Пак ли нападение на вълци? - Да, милорд.
Още няколко като този и току-виж избухнало въстание.
Ако не изсечем дърветата, стопаните не могат да орат земята,
а дърварите не могат да секат заради вълците.
Не може така. - Да, милорд.
Да им покажем, че не ни е страх от вълците.
Те са просто зверове. Довърши ги.
Да, милорд.
Това твоята дъщеря ли е?
Да, милорд. Робин.
Не се допускат деца извън града. Защо не е в кухнята на замъка?
Милорд, тя не работи там...
Вие двамата! Водете момичето за миячка в кухнята.
Татко.
Изпълни заповедта, душко.
Отивам да потуша въстанието на юг.
Когато се върна, искам вълците да ги няма.
Да, милорд. - Разполагаш с два дни.
Не си губи времето.
Хей, момиче!
Онази, която взе сокола ти, съм я виждал и преди.
Тогава беше с майка си.
Честен кръст, от вълчуните е!
Вълчуни ли?
Да, вълчуни.
Онези, дето говорят с вълците. Но и да лекуват могат.
Майка й ме изцери с някаква магия.
Може да спаси сокола ти. Но може и да го изяде.
Не знам. - Трябва да си го взема.
Преминем ли градските стени, няма излизане.
Можеш ли да пазиш тайна?
Овцете ми!
Явно не сте затворили добре портата.
Ти ги пусна, нали?
Ама много ясно! За всичко е виновен Шон Ог!
Връщай се в каруцата.
Я да си опъна краката!
Какво стоите, помагайте! - Ида!
Стой! Дръж го!
Хей, както там се казваш, в каруцата!
Завърнете овцете.
Пуснете ме! Що за възпитание?
Влизай вътре! Още седмица на позорния стълб.
Къде отиде момичето? - Не знам.
Може би в гората.
Вървете да търсите момичето. Избяга в гората.
Върнете я в замъка. Заповед на лорд-протектора.
Слушаме. - Дявол ви взел...
За какви се имат тия англичани? Ще се разпореждат с нас!
Какво рече? - Нищо!
Действайте! - Да, сър!
Мерлин? Мерлин!
Вълк, вълк, убий вълка.
Преследвай го наблизо и далече.
Вълк, вълк, убий вълка.
Жив вълк да не остане вече.
Мерлин?
Мерлин!
Виж ти, и перце не е паднало от теб. Как стана така?
Радвам се, че си добре.
Онова момиче ли излекува крилото ти?
Как успя? А аз се боях, че ще те изяде.
Назад! Ще стрелям!
Мерлин, какво правиш?
Назад, вълко! Кълна се, че...
Мерлин, престани! Не! Какво...
Назад, вълко.
Не... Махай се.
Не! Олеле, олеле...
Назад! Ще те фрасна! Махай се!
Мерлин?
Мерлин! Почакай!
Мерлин!
Мерлин?
Какво?
Покажи се! Надушваме те. Вониш!
Знаех, че си тук. Излез от скривалището си.
Нека те видим.
Не ме убивай.
Аз правя каквото си искам. Ела тук!
Значи ти си...
Вълчунка. Е, и? Трябва да ми благодариш.
Защо? - Спасих ти живота.
Нима? Ти ме ухапа!
Понеже ти ме нарита.
Ти ме нападаше.
Мъчех се да те измъкна от капана.
А и беше навлязла в моята гора.
Твоя ли? Гората е наша.
Вълците ти нападат дърварите и овцете.
Да си стоят край града. И за теб се отнася, гражданче.
Я да те огледам.
Имаш ли остър поглед? - Остави ме!
Как си с обонянието? - Стига!
Миришеш на гражданче. Имаш ли козина? - Не ме скуби!
Укроти се и дай да те оправя, преди да е късно.
Пусни ме!
Ще спреш ли? Дай си ръката!
Добре.
Но какво?
Е, готово, все едно не е било. Изчезвай.
Изцерила си и Мерлин.
Да, и теб, и сокола ти. И живота ти спасих.
Не ми благодари, гражданче. Чао!
Чакай! Коя е тази?
Да не е... майка ти?
Върви, преди вълците да са те изяли.
Какво? Но аз не съм...
О, не, закъсня. Сега ще те изядат!
Не!
Бягай, гражданче! Вълците са по петите ти!
Няма да ни се измъкнеш!
Махайте се!
Колко сте бавни!
Страх те е от сянката ти. Какво ли разбираш от вълци?
Защо са ти всички тези неща?
Това са ловните ми принадлежности!
Малко момиченце, а пък ловец?
И ти си момиче.
Не съм момиче, а вълчунка!
Ха така!
Когато спя, съм вълк.
А когато съм будна, съм Мейв! Мейв Ог Мактирe.
А ти как се казваш?
Робин. - Робин?
"Червеношийка". Как само ловя такива птички!
Подмамвам ги с ум. Не могат да ми се измъкнат.
Пак падна в капана. И това ми било ловец!
Две на нула за мен.
Голяма досадница си. Никак не е смешно.
Освободи ме!
Добре, гражданче.
Както искаш.
Не, чакай!
И спри да ми викаш "гражданче".
Хубаво, Робин. Прибирай се, веселбата свърши.
Добре, Мейв Огамакатимере, идеята ти...
Чуваш ли? - Какво?
Човек. Ще се отърва от него.
Човек? О, не, татко.
Някакъв гражданин. Сега ще го уплаша.
Не, спри.
На косъм бяхме.
От какво те е страх? Глутница вълци ни пази гърба.
Нали ви казах!
Не бива да излизате денем. Мама каза така! Връщайте се да спите.
Онази майка ти ли беше?
Естествено! Не си ли приличаме?
А сред другите вълци има ли такива, които са... хора?
Не! Глупости. Да не си луда? Колко души мислиш, че е семейството ми?
Не бива да ходя в гората. Трябва да се връщам.
Браво, крайно време беше. Затвори очи.
Какво? Защо?
За да не намериш пътя до тайната ми бърлога.
Но аз вече я открих.
Млъквай и върви!
Аз ще те упътя към града.
Не, първо ми върни арбалета.
За да простреляш пак сокола си ли?
Не, за да стрелям по...
Няма значение.
Насам, гражданче ловец Робин.
Не ме юркай толкова.
Стига се оплаква!
Надушваш ли?
Мейв.
Градски вкуснотии.
"Градски вкуснотии"?
Какво? Къде изчезна пък сега?
Какво им каза?
Че се е прибрала вкъщи. То е ясно.
Нед, ако онзи вълк я ухапе, дали ще се преобрази?
Във вълк ли?
Не, в полувълк, полувещица, получовек.
Във вълчунка? Я стига.
Ние сечем гората им, Нед, а не бива.
Не ми се слушат глупости. Шон Ог и войниците ни вземат за мезе.
Но ако милордът кромуелец не реши спънката с вълците,
не само ние ще спрем да му се подчиняваме.
Тогава - край.
Тези вкуснотии са за мен.
Не, искам да си взема арбалета.
А, добре. Но вкуснотиите са си за мен.
Никакви надути лордове повече. - Точно така.
Какво? - Какво има, Нед?
Сигурно е вятърът.
Какво направи с картофите?
С картофите ли? И хляба го няма!
Ни картофи, ни хляб?
Върни си ми шапката. - Върни си ми хляба!
Там има някого! Ама какво...
Някой ми отмъкна млякото!
Бързо, бързо!
Щяха да ни хванат.
Мен никой не може да ме хване, гражданче.
Как издържаш да живееш там? Така вони!
Наистина вони.
Не ми харесва да стоя затворена.
Липсва ми Англия.
Какво е "Англия"?
Там живеех.
Ходех където си искам, играех с приятелите си.
Много хубаво беше.
Сякаш описваш гората.
С Мерлин дори придружавахме татко на лов.
А сега все ме кара да стоя вкъщи.
Остани в гората, страхотно е.
Тичане на воля. - Игри.
Ядене, цапане, катерене.
Свобода.
Не мога. Не мога да оставя татко.
Той работи за лорд-протектора и...
И ти не можеш да останеш тук. Ще изсекат гората.
Как ли пък не! Ще ги прогоня.
Искат да избият вълците. Трябва да се махнете оттук.
Щяхме да се махнем. С мама и цялата глутница.
Какво ви спря?
Мама тръгна. - Като вълк?
Да, за да намери ново място за живеене.
Сигурно ще е някоя огромна бърлога без миризливци наоколо и с много храна.
Ще бъде невероятно!
Къде е тогава? Дали не са я хванали?
Не, добре е. Никой не може да хване мама.
А и ако миризливците я хванат, ще насъскам вълците да ги изядат!
Значи я чакаш да се върне?
Да.
С нея сме сам-сами в целия свят.
Като нас с татко.
А ако открият бърлогата? - Не, няма. Никой не я е откривал.
Аз я открих.
Да, само защото ти позволих.
Трябва да кажа на татко за теб. Не знаехме, че вълчуните съществуват.
И че сте хора... Трябва да се прибирам.
Ще ти помогна. Чакай ме при голямото дърво утре.
Ще ти донеса хляб. Така де, "градски вкуснотии".
Добре. Пак ще те надуша, гражданче.
Освен ако аз не те надуша първа.
Това си ти!
Значи не са те изяли, браво.
Прав беше, момичето излекува Мерлин.
Видя ли? Казах ти аз.
Ще се прибирам.
Знаеш къде да ме откриеш, ако ме търсиш.
Татко?
Татко!
Трябва да го убедя.
Да разтребим тук, преди да се е върнал.
"Леле, Робин, тук блести от чистота."
Благодаря, татко. Седни, вдигни си краката.
"Няма да откажа, душко."
Тежък ден ли беше?
"Да. Ни помен от вълк."
А ако направя така, че всички вълци да си тръгнат,
без да е нужно да ги убиваш?
"Пак с твоите измислици."
О, не. Само обещай да не ми се караш.
"Обещавам."
В гората срещнах момиче, което лекува с вълшебство.
Спасила е Мерлин.
И е вълчунка.
"Вълчунка" ли?
Да, когато спи, се превръща във вълк.
Говори с вълците.
С майка й щели да ги отведат.
Но майката изчезнала. - "Изчезнала е? Горката."
Да, но ако й помогнем да я открие,
те ще напуснат гората,
а ти ще си изпълнил своя дълг.
"Страхотно, душко. Благодаря, неволите ни са минало.
Пак ще заживеем постарому."
Момичето ми, ела тук.
Добре ли си? Уплашена ли си още заради вълците?
Не. Седни, вдигни си краката.
Хубаво е така.
Как беше работата в кухнята? Сигурно си уморена.
В тази връзка, представи си...
И Мерлин се е върнал! Интересен ден си преживяла.
Да, но представи си...
А на мен не ми върви. Капаните са изпочупени и празни.
Странни вълци.
Татко, а ако направя така, че всички вълци да си тръгнат,
без да е нужно да ги убиваш?
Само обещай да не ми се караш.
Казвай.
Не ми обеща.
Знам. Казвай де.
Отидох да търся Мерлин... - Пак ли си ходила в гората?
Чуй ме, тя е от вълчуните, както каза дърварят. Те съществуват!
Върнала си се? - Татко...
Измъкнала си се от кухнята? - Аз не бях там.
Какво? Лорд-протекторът нареди...
Ако открием майка й... - Чуй ме! Заповедите трябва да се спазват.
А ти не си се подчинила. Не те ли е страх от позорния стълб?
Трябва да сме единни, за да се задържим тук.
Утре сам ще те заведа в кухнята. - Моля те, мислех, че ще ме разбереш.
Мога да ти помогна...
Помогни ми, като си вършиш работата и стоиш на безопасно място.
Обещай ми.
Обещавам, татко.
Добре, лягай си сега.
Мама щеше да ме послуша.
Щеше да иска да си в безопасност.
Наспи се добре.
Ще намерим как да й помогнем, Мерлин.
Робин? - Татко?
Добре ли си? - Нищо ми няма.
Просто сънувах кошмар.
Да не губим време. Да тръгваме на работа.
Радвам се, че идва ново момиче.
Наглеждайте я. - Добре.
Ще работи цял ден. - Да, да.
Работата облагородява. - Идвай, дете.
Бях по-малка от теб, когато започнах тук.
Просто изпълнявай каквото ти се каже.
За твое добро е, душко.
Работата облагородява, момиче.
Изобщо не спирай.
О, не...
Момиче...
Момиче.
Момиче...
Момиче!
Боже мили, излизай оттук, момиче.
Лорд-протекторът строго е забранил да се влиза.
Добре че аз те заварих, а не милордът.
Лошо ти се пишеше.
Запомни! Лорд-протекторът държи заповедите му да се изпълняват.
А сега се прибирай.
Ето те и теб.
Видя ли се с момичето?
Робин!
Влизай, ще простинеш там.
Ловец ли си, или слугиня?
Работата облагородява. - Значи вече пърхам с крилца.
Браво, душко.
Още не си свикнала, но така подобава на младо момиче.
Обаче не е за мен.
Мога да се справя с вълците...
Робин Гудфелоу, стига измислици.
Ще намеря вълчунката... - Ще правиш каквото си се казва.
Но... - Стига!
Вълчуните... - Те не съществуват.
Те съществуват. Нали, Мерлин?
Мерлин, надушваш ли?
Какво е станало с теб?
Виждам миризмата ти.
Какво? О, не. О, не! Не, не, не...
Какво? Какво да правя? Как е станало? О, не, не, не.
Вълк! Робин, събуди се! - Татко, помощ!
Не, татко, това съм аз. Татко!
Какво?
Видя ли това?
Мейв!
- Робин!
Нещо се случи с мен. - Да, виждам.
Мислех, че съм излекувала ухапаното и ще бъдеш добре.
Мама ще ме убие.
А мен - татко, със сигурност.
Укротете се и я оставете.
Е, станалото - станало.
Всъщност е страхотно да те видя така. Мислех, че сме последните.
Страхотно ли? Станах вълчунка!
Знам. Мама казваше, че щяло да е лошо и да не хапя никого, но е чудесно!
Прелест!
Лошо е, така може да ме убият. Ами тялото ми?
То си спи преспокойно.
Вълк си, докато спиш, а когато си будна - човек. Няма проблем!
Но войниците, а и баща ми...
Не се тревожи за това. Първо се научи да бъдеш вълк. Идвай.
Защо ти е да си човек? Да си вълк, е много по-добре. Ще ти покажа.
Надушваш ли ме?
Разбира се, то не е трудно.
Сега затвори очи.
И без тях можеш да виждаш.
И чуваш дори най-малкото движение.
Лапите ти "чуват" през земята.
И вече имаш четири крака.
Можеш да тичаш бързо и да скачаш високо!
Чакай ме!
Души земята. Бъди вълк!
Пускаш ли ги?
През нощта гората е наша. Сега ще видиш.
Е, гражданче, не можем да идем по-нататък.
Гората става все по-малка.
Знам. Опитвам се да ги сплаша... Но те просто не разбират.
Какво ще кажеш?
Пълно е с миризливци в града.
И аз съм там.
Спиш дълбоко и похъркваш.
Най-добре да се връщам. Страх ме е, Мейв.
Да, вълк няма място в града.
Да, ако не ме застрелят, ще ме затворят.
Мейв, майка ти да не са я...
Не! Никой не може да хване мама.
Извинявай. Откога я няма?
Откакто...
Добре е, скоро ще се върне. Тя ми обеща.
Не се тревожи, ще я намерим. Аз ще ти помогна.
Да, вече сме две!
Утре ще дойда пак.
Ще те чакам. Отново!
Ще я намерим и ще заминете на сигурно място.
Обещаваш ли?
Обещавам.
Вълк! Дръжте го!
Вълк, там! Стреляйте!
Вълк в града!
Вълк! - Вълк в града!
О, боже!
Милордът ще побеснее!
Отваряй! - Вълкът!
Вълк.
Дръжте го!
Да, сър! - Заредете пушките!
Убийте го! - Смърт!
Убийте звяра!
Огън!
Утрепете го!
Гудфелоу, какво става?
Оставете! Сам ще се справя с вълка. Прибирайте се да спите.
Виждате ли го? - Къде е?
Тук някъде.
Тази миризма.
Знаех си! - Вълк в замъка!
Виждате ли го?
Претърсете всяко ъгълче.
Ще го пипнем!
Момиче...
Момиче, насам, бързо.
Ехо?
Само вълчун създава себеподобни. Кога и къде ти се случи?
Добре ли е вълчето, което те ухапа?
Живо ли е? Къде е Мейв?
Ти си майката на Мейв. Чакай само да й кажа!
Така ще се зарадва! Чака те в гората.
Значи още е тук, в дъбравата?
Не, не, трябва да бяга!
Трябва да те спасим. Но как?
Вълк в замъка!
Така ще те убият.
Върни се в човешкото си тяло.
Само да избутам...
Не е трябвало да те хапе.
Вземи Мейв и идете другаде. Тук е опасно за нас.
Тя няма да тръгне без теб. - Не бива да идва.
Не бива да ме чака, а да бяга. Ти също.
Веднага!
Господи, какво да сторя?
Отидох да потушавам бунт, а заварвам тук друг.
Тази дива земя трябва да бъде цивилизована.
Такава е Твоята воля.
Така че, вълко, утре ще им покажа, че съм те опитомил.
Също както ще опитомя и земята.
Хората не ще има от какво да се боят, ако вярват в Божията воля.
Какво... - Бягай!
Кажи на Мейв да отведе глутницата.
Върви! Побързай!
Как трябва да го направя? Хайде, хайде.
Хайде...
Робин, будна ли си?
Какво, татко? - Тук беше влязъл вълк.
Промъкнал се е, можеше да те разкъса. - Татко, аз бях...
Този свят е толкова опасен за теб, душко.
Обещах да те опазя. - Но това...
Тръгвай. - Милордът иска да говори с теб.
Назад!
Кромуелци, как ще ни защитите?
Гудфелоу, вълк застраши града,
проникна в замъка, чак в покоите ми.
Това е нетърпимо! - Сър...
Замълчи! Не ставаш за ловец.
Отсега нататък ще ми служиш като пешак.
Граждани, моля за ред! - Тишина!
Утре всички ще видите.
Ще опитомя тази земя. Ще открия бърлогата.
И ще избия вълците до крак!
Не, спрете!
Има и друг начин.
Пуснете вълчунката.
Какво...
Моля ви, послушайте ме.
Оковете я.
Не, моля ви! - Спрете!
Тя е дете, а аз познавам гората.
Мога да ви помогна. - Замълчи!
Вече е безопасно. Връщайте се в леглата си!
Утре ще изпълня обещанието си.
Стража!
Вървете си! - Хайде!
Гудфелоу, ще дам и на двама ви още един шанс.
Изпълни заповедта, инак отиваш на война. - Да, милорд.
Момиче, ела тук.
Да не съм чул повече такива езически глупости.
Следвай правилата, иначе няма да видиш вече баща си, ясно?
Да, милорд.
Удвоете охраната, залостете портите.
Никакви вълци няма да припарят вече тук.
Да, сър, веднага.
Слушай, ако искаме да останем заедно, трябва да изпълним заповедта.
Прави каквото ти казват, момичето ми.
Намерих си нова приятелка, мамо. Гражданка, но свястна.
Казва се Робин.
По-висока е от мен, но аз съм по-силна.
Среса косата ми и ми даде това цвете.
Идва от място, наречено Англия.
Утре ще се срещнем до дъба.
Обеща да помогне.
И... Къде си?
Обеща да се върнеш, но мина толкова време.
Изгуби ли се? Или ти се е случило нещо?
Робин ще ми помогне да те открия, мамо. Тя ми обеща.
Вече сме две.
Робин, на работа.
Мерлин, не мога да отида при Мейв.
Намери я. Кажи й да тръгва.
Отведи я. Трябва да се махне оттук.
Поне ти си свободен.
За твое добро е, душко.
Птиче! Крайно време беше.
Робин, защо се забави?
Робин! Къде си?
Как така не може да излезе от града?
Няма да тръгна! Тя ми обеща. Помогни ми да я намеря, Мерлин.
Къде беше?
Мейв, какво правиш тук?
Чаках те цяла вечност!
Трябваше да си заминала. Пратих Мерлин да ти каже.
Що рече? На кого говориш?
На никого.
Забравих да завържа възлите.
Тръгвай, Мейв, отведи глутницата.
Казах ти, че няма да замина без мама.
Мейв, слушай какво ти говоря.
Напусни гората. Отведи глутницата.
Но... ти каза, че ще ми помогнеш.
Помагам ти така, както мога. - Ти ми обеща.
Лорд-протекторът ще подпали гората. До довечера ще ви избие.
Трябва да отведеш вълците, разбираш ли?
Тръгвай сега.
Каза, че ще ми помогнеш. Обеща ми.
Тръгвай, Мейв. Вземи и Мерлин с теб. Сбогом.
Разправят, че е хванал вълк.
Грамаден звяр. Много по-голям от обикновен вълк.
Мама? - Голямо зрелище ще бъде.
Как мислите, дали ще го убие?
Естествено. Чудовище е!
Мамо! - Щуро дете!
Леко! - Внимавай!
Ще събориш някого така.
Хайде, слизайте всички на двора.
Лорд-протекторът нареди всички да излязат. Тръгвай!
Изкарват голямата клетка на подиума.
О, не.
Няма по-добър войник от мен!
Бутайте, бутайте! Още малко.
Добре, стига. Дръпнете се сега.
По местата.
Мейв, спри, моля те! - Мама е тук, пусни ме!
Мейв, недей!
Граждани на Килкени, изслушах вашите тревоги.
Вълчи нападения, удушени животни, дори вълк из улиците на града.
Но чуйте, не се бойте... - Мейв, недей.
Пусни ме!
Бягай оттук веднага!
Остави ме! Пусни ме!
Насам! Хванах вълк.
...цивилизация. - Хванала е вълк!
Не можем да... - Ловци, имаме нов вълк за убиване.
Не. Не! Пуснете ме!
Трябва да намеря мама. Оставете ме!
Робин, спри, какво правиш?
Ще ви изям всичките! Пуснете ме!
Мейв, майка ти ми каза да те предпазя.
Лъжкиня такава! Знаела си!
За твое добро е. Съжалявам.
Дръж вълка...
Самият Господ Бог ме е изпратил тук,
за да покоря дивото.
И ще ви покажа, че това е възможно. Гледайте!
Вълк! - Мамо!
Убийте вълка! - Убийте го!
Убийте вълка!
Убийте звяра!
Наистина е хванал вълк.
Стига! Престанете! Успокойте се! Тихо!
Няма защо да се страхувате от звяра.
А сега отворете решетката.
Убийте вълка. - Хайде.
Виждате ли? Това диво създание вече е опитомено.
Покорно. Като верен слуга.
Ще разчистя земите ни от всички тези отвратителни твари.
Мамо. Мамо! Мамо!
Мейв, недей!
Хей! - Мамо, аз съм, ето ме.
Какво става тук? - Тук съм, мамо.
Пусни я! Това е моята майка!
Пусни я!
Гудфелоу, отведи малката дивачка.
Нищо ли не можеш да хванеш? Какво правиш?
Окови демона на позорния стълб!
Татко, не!
Стража! - Спри!
Не мърдай!
Стой на място, дивачке.
Татко, недей!
Робин, дръпни се!
Татко, спри, така не бива!
Робин, махни се оттук!
Ухапа войник! - Татко!
Вълкът го ухапа!
Дръпнете вълка назад.
Ха така.
Заключи!
А, не! - Покрий клетката!
Мамо!
Мамо! Какво са ти направили?
Идвай тук!
Аз съм вълчунка!
Ще събера глутницата и ще се върна за мама!
И после ще ви изядем всичките!
Хора! Чуйте какво ще ви кажа.
Не се страхувайте от разни дивачки и вълци,
защото довечера ще сложим край на това.
Ще превърна гората в пепелище.
Ще заложа оръдия пред бърлогите на зверовете
и ще ги пратя по дяволите. - Не!
Ние ще надделеем! Такава е Божията воля.
Подгответе отряд. - Да, сър.
Мърдай. - Хайде.
Мърдай!
Гудфелоу, в какво си се превърнал? Едно момиченце ти се изплъзва?
Довечера докажи, че си достоен войник,
инак утре ще бъдеш в окови.
А сега убий дивия звяр.
Не можем ли да го опитомим, ще го унищожим.
Не, моля ви, недейте!
Робин, стига!
И, за бога, възпитай дъщеря си, да не я превъзпитам аз.
Насам. - Леко, леко, бутайте.
Хайде, момчета. - Прибирайте се.
Напуснете замъка.
Не, моля те, татко, недей. - Стига! Връщай се към задълженията си.
Не бива... - Тръгвай, момиче!
Побързайте! С това оръдие победата ни е сигурна.
Робин, какво правиш?
Лорд-протекторът ще ни окове!
Той греши, татко. Това не е редно. Не виждаш ли?
Дръпни се. Трябва да изпълним заповедта.
Защо, татко, защо?
Боя се...
Боя се.
Татко?
Няма да бъда вечно тук, за да те пазя.
Боя се, че някой ден ще свършиш зад решетките.
Вече съм зад решетки!
Вълци! Вълци!
Какво става?
Прощавай, татко.
Робин!
Звярът избяга! - Какво...
Не!
Дръжте я!
Затворете!
Спуснете портата! - Иде!
Огън!
Не! - Дръжте я!
Опитах се да я спра, но не успях.
Ще я убият!
Идва насам!
Ха така!
Затворете портите!
Вдигнете моста!
Готови за стрелба!
По-бързо.
Огън!
Целете се в звяра!
Вълк! - Пазете се!
Време е да нападнем гражданите!
Да ги изядем всичките!
Хванали са моята...
Мамо?
Мамо!
Мамо! Мамо...
Мамо, ти се върна!
Мейв.
Мислех, че вече няма да те видя. Но тя ме освободи.
Мейв, толкова съжалявам.
Просто се опитвах да те предпазя. Да помогна. Не знаех какво да правя.
Бях...
Съжалявам, Мейв.
Ела тук, гражданче.
Вече не съм гражданче. - Благодаря, че помогна на мама.
Не!
Мамо, не! Мамо, какво стана? Не!
Мамо! Мамичко! Не!
Робин!
Мамо! - Робин, бягай!
Мамо, какво стана?
Не, татко.
Бягай, Робин! - Не, татко.
Как можа да я простреляш! - Хайде, бързо!
Пусни ме. Мейв!
Трябва да й помогна. Пусни ме! - Назад!
Назад, казах! - Не!
Какво направи? - Назад!
Махайте се оттук!
Стига! Не! Пусни ме!
Робин, не! - Стига!
Мейв!
Не!
Трябва да й помогна, тя умира!
Спри, Робин!
Пусни ме!
Мейв! Мейв!
Не, Робин! Защо? Не разбирам.
Не виждаш ли? Аз съм една от тях. Вълчунка съм.
Не, Робин, моля те, остани при мен. Не мога да те пусна.
Татко...
Робин.
Робин!
Напред! - Готови!
Под строй!
Гудфелоу, да не си се побъркал? Какво става тук?
Робин... Няма я вече.
Оковете го. После ще се занимаем. - Да, сър.
Следата е прясна.
Действайте! Подпалете всичко! - Да, сър. Напред!
Кротко. - Напред!
Подпалете гората! - Изгорете я!
Господи, какво направих?
Робин... Събуди се, моля те. Моля те!
Мамо!
Моля те, мамо, дишай.
Не съм лекувала такава дълбока рана. Ще отнеме време.
Няма да те оставя, мамо.
Ще ги задържа.
След нея.
Внимавайте! - Готови!
Готови за атака!
Те са там! Напред!
Да, сър! Хайде, момчета!
Не спирайте! Бутайте, бутайте!
Можем да ги отблъснем, нали сме вълци!
Под строй! - Те имат оръжия и топ.
Но не се бойте. Те са в нашата гора. Да вървим!
Хайде! - Бутайте!
По-живо!
Заредете оръжията.
Подпалете ги и ги изловете! - Слушам!
Разпръсни се! - Пали!
Насам! - Изгорете всичко!
Изгорете гората! - Напред!
Още огън тук! - Нека стане на пепел!
Какво, за бога, е това?
Разпръснете се!
Подпалете и от тази страна!
Скрийте се в гъстака.
Използвайте капаните.
По дяволите!
Нека стрелят.
А после ги нападнете, докато презареждат.
Докладвайте. Да чуя!
Не!
Не мога, мамо, не успявам.
Не съм достатъчно силна.
Моля те, кажи ми какво да направя.
Глутницата. Трябва да я събера.
Какво е това?
Бягайте!
Мили боже, какво беше това?
Вълчунка!
Магьосничество.
Да бягаме оттук! - Какви ги вършите?
Върнете се в строя!
Заемете местата си!
Обградени сме. - Бягайте!
Милост, милост!
Огън! Стреляйте!
Огън!
Навсякъде са!
Робин.
Робин, бягай!
Топчии, не им давайте да се измъкнат!
Изтрепете противните твари!
Бързо, елате всички тук. Имам нужда от помощта ви.
Робин?
Къде е Робин?
Войници, побегнете ли, ще бъдете убити!
Следвайте заповедите ми и ще победим.
Господ ни води.
Робин.
Напред!
Заредете топа! - Слушам!
Покажете се, проклети същества.
Елате и срещнете своя край.
Ето я дяволската бърлога!
Победата ни е сигурна!
Топчии, огън!
Прикрийте се!
Робин!
Мускетари...
Огън!
Върнете се!
Не, Робин!
Робин?
Робин!
Робин, стани.
Изправи се! Бягай!
Достатъчно, Гудфелоу.
Противна птица!
Спрете! Тя е просто дете.
По волята Божия това ще бъде твоят край.
Робин! Не!
Всевишни Боже, пази ме.
Гудфелоу.
В твоите ръце, Господи,
предавам душата си.
Татко?
Татко.
Да помогнем на Мейв.
Моля те, мамо, не си отивай, недей.
Не ме оставяй пак.
Моля те.
Мейв.
Робин.
Опитах се, опитах с всички сили.
Но явно те не стигат.
Имам нужда от нея.
Ще ти помогна, както ти обещах.
Мейв, вече сме две.
Вече сме две.
Покажи ми какво да направя. Не знам как.
Ще ти покажа. Прави като мен.
Какво е това? - Магия.
Чувате ли, а? Сякаш пеят чудна песен.
Мейв. - Мамо!
Мейв, малкото ми вълче.
Ти се завърна!
Мислех, че си си отишла. Така ми липсваше!
Благодаря ти, мо кара.
Приятелко.
Татко.
Не си тръгвай.
Остани, моля те.
Ти си един от нас.
Татко, ти вече си от нашата глутница.
Всичко е наред, миличка. - Да, татко.
Хайде!
Да се надбягваме!
Вълк, вълк,
вие вълкът.
Вълк, вълк, тичай свободен.
Вълк, вълк,
вие вълкът.
Тичай свободен.
Вълк, вълк,
вие вълкът.
Вълк, вълк, тичай свободен.
Вълк, вълк...
Тичай свободен.
Вълкът ще изскочи от спящо дете.
Вълкът ще тича до ранни зори
и сънищата ти ще направлява.
Тичай свободен.
Вълк, вълк,
вие вълкът.
Вълк, вълк, тичай свободен.
Вълк, вълк,
вие вълкът.
Тичай свободен.
Вълк, вълк,
вие вълкът.
Вълк, вълк, тичай свободен.
Вълк, вълк, вие вълкът.
Тичай свободен.
Вълк, вълк, вие вълкът. Вълк, вълк, вие вълкът.
Тичай свободен.
Превод Боряна Богданова