‫שומר סף, כאן ספינת-האם.‬
‫ארבעת הפרשים יצאו בדהרה.‬
‫יש לכם אישור לפתוח את דלתות האורווה.‬ ‫אני חוזר, פתחו את הדלתות.‬
‫המטען מאובטח והפרשים בדרך.‬
‫- אזור מוגבל‬ ‫הכניסה אסורה מעבר לנקודה זו -‬
‫תוודא שאני נראית טוב.‬
‫בוא הנה.‬
‫וגאס, מותק.‬
‫וגאס.‬
‫קדימה, מותק. כן.‬
‫הצלחנו!‬ ‫-יש!‬
‫נראה לי שזה צילם. קדימה, מותק.‬
‫קדימה.‬
‫- לאס וגאס - גבולות העיר -‬
‫- זה עתה נישאו -‬
‫נסתלק מפה!‬ ‫-כן!‬
‫אני אוהבת את החיים, כלבות!‬
‫אוהבת…‬
‫מה את עושה? תיכנסי הנה. אני מרגיש את זה!‬
‫יש לך מושג מה מובילים?‬
‫למה צריך כל כך הרבה נשק להגנה?‬
‫לך תדע מה זה,‬
‫אולי פצצת אטום במזוודה,‬ ‫אולי העותק המקורי של החוקה,‬
‫אבל החוקה שנכתבה בדם האבות המייסדים.‬
‫נכון. או נגיד…‬
‫ביגפוט.‬ ‫-חשבתי יותר על העיטור של המטה של רה,‬
‫או אמיליה ארהרט, אבל בחיים.‬
‫אז עדיף שתדע כמה שפחות.‬ ‫-אמת.‬
‫הבאתי לך מתנה‬ ‫על כך שהפכת אותי לאישה הגונה.‬
‫בסדר. מה? רגע, על מה את מדברת?‬
‫אה, כן.‬
‫טוב.‬
‫תיכנסי לשם. בסדר.‬
‫עכשיו הסתבכת, אדון.‬
‫טוב, אני יודע.‬
‫מה עם רכב הנחיתה על הירח‬ ‫שהושאר שם, לכאורה?‬
‫כן, אני אוהב את האזכור החוצני,‬
‫בהתחשב בכך שבדיוק באנו מ… טוב, אתה יודע.‬
‫אתה אומר שיש סיכוי.‬ ‫-סיכוי שמה?‬
‫סיכוי שאנחנו מובילים, אתה יודע.‬
‫את הגביע הקדוש.‬
‫כן, זה אולי הגביע.‬
‫לא הגביע עצמו,‬
‫אלא הגביע הקדוש של הדברים שאסור להוביל.‬
‫תכריח אותי לומר את זה בקול רם?‬
‫אני באמת לא… כלומר, אתה מדבר בקודים.‬
‫אזור 51.‬
‫הנגר סודי. ניתוחי גופות.‬
‫בסדר, אני אומר את זה. זה חייזר.‬
‫אלוהים!‬ ‫-זהירות!‬
‫בלאקווינג נפגע.‬
‫קדימה, חבר'ה. מהרו. בואו נוציא את זה!‬ ‫-מהר!‬
‫קחו את זה. מהר.‬
‫ריבוי הרוגים, המפקד.‬
‫לא משנה. הם מתים בפנים.‬ ‫בואו נגיע לזה. קדימה.‬
‫חבר'ה, תגיעו למטען שתיים!‬ ‫-קיבלתי.‬
‫ספינת-האם, כאן ארבעת הפרשים. שומעת?‬
‫שומעת, דבר, פרשים.‬
‫יש לנו מקרה חירום, ספינת-האם. מבקשים סיוע.‬
‫קיבלתי, פרשים.‬
‫מה מקרה החירום שלכם?‬
‫היינו מעורבים בתאונה קשה, ספינת-האם.‬
‫יש לנו ריבוי נפגעים, זה בטוח.‬
‫צריך פינוי רפואי מיידי.‬
‫קיבלתי, פרשים. שולחת פינוי רפואי עכשיו.‬
‫הישארו זמינים‬ ‫בזמן שאצור קשר עם הפינוי הרפואי.‬
‫פרשים, מה מצב המטען?‬
‫המטען.‬
‫כן, המטען נפגע.‬
‫הוא פתוח באמצע הכביש המהיר.‬
‫המתן, פרשים.‬
‫טוב, תקשיב טוב-טוב.‬
‫כנס את כל מי שיכול ללכת או לנוע‬ ‫ותתרחקו מהמטען מייד.‬
‫רגע, מה את אומרת לי לעשות?‬
‫סתום את הפה ותקשיב לי.‬ ‫תוציא את החיילים שלך משם.‬
‫אם הם לא זזים, תנטוש אותם. מובן?‬ ‫תתרחקו מהאתר הזה עכשיו! שומע?‬
‫כן, קיבלתי.‬
‫היי!‬
‫עזוב את זה.‬
‫מה?‬
‫הם אמרו להתרחק מזה.‬ ‫-מה?‬
‫הם אמרו להתרחק…‬
‫היי, חייבים לזוז.‬
‫שמעת מה הם אמרו. חייבים לזוז עכשיו!‬
‫חייבים לחזור. הם זקוקים לעזרתנו!‬ ‫-לא. אין "הם". מובן? כולם אכלו אותה. בוא.‬
‫חכה!‬
‫לא. אסור לעצור. חייבים להמשיך לזוז.‬
‫אנחנו רחוקים מספיק. זה בסדר.‬
‫זה ממש לא בסדר.‬
‫טוב.‬
‫מה זה היה?‬
‫זה צד אותנו.‬
‫זה מתרחק. בוא נזוז.‬
‫לעזאזל. אתה צוחק עליי?‬ ‫-זה ממש הפחיד אותי.‬
‫בחורים, אתם מוכנים?‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע…‬
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫- תואר שני בפילוסופיה -‬
‫- הצלחה בווגאס -‬
‫- ברוכים הבאים‬ ‫ללאס וגאס הנפלאה, נבדה -‬
‫אלפי מפגינים צעדו הבוקר אל בניין הקפיטול,‬
‫בתגובה להצבעה ההיסטורית אתמול בקונגרס‬
‫שאישרה על חודו של קול‬ ‫את ההצעה מעוררת המחלוקת‬
‫למחוק את מה שנותר מ"אספסוף הזומבים",‬
‫דבר שהסתיים באופן דרמטי‬
‫כשצבא ארה"ב ספג כמות אדירה של נפגעים‬ ‫ונאלץ לסגת,‬
‫שעה שווגאס כותרה,‬ ‫והזומבים נותרו בפנים לרדוף את העיר הנטושה.‬
‫דבר זה יסמן את השיא של מאמצי הנשיא‬ ‫לקיים את הבטחת הבחירות שלו‬
‫לחסל את אוכלוסיית האל-מתים בלאס וגאס‬
‫בכך שינקוט בצעד הקיצוני של הפלת‬ ‫פצצה גרעינית טקטית בעלת עוצמה נמוכה‬
‫על העיר לאס וגאס בעוד ארבעה ימים,‬
‫בשעת השקיעה של יום העצמאות.‬
‫פקודתו של הנשיא הובילה לפינוי מלא‬
‫של מחנה ההסגר מקקארן,‬
‫יעד של קבוצות הנלחמות למען זכויות אדם‬
‫שטענו כי לא נמצאה במחנה שום ראיה לזיהום.‬
‫סליחה.‬
‫אפשר לדבר עם האדון ההוא, בבקשה?‬
‫היי, סקוט, יש לך אורח.‬
‫מר וורד.‬
‫היי. אתה בליי טנקה, נכון?‬
‫רצית לדבר איתי?‬
‫לא כל אדם שמציל את מזכיר ההגנה‬
‫מהמון של מפלצות אוכלות-אדם‬
‫ומקבל את מדליית החירות,‬
‫גומר בסוף…‬
‫בעבודה בהמבורגרייה.‬
‫מר טנקה, אני בהחלט מודע למצבי.‬
‫זה העניין.‬
‫יש 200 מיליון דולר‬ ‫בכספת שבמרתף, מתחת לסטריפ.‬
‫מאתיים מיליון שחברת הביטוח‬ ‫כבר פיצתה אותי עליהם,‬
‫שאינם חייבים במס ולא ניתנים לאיתור.‬
‫ולא ניתן לבזבז אותם.‬
‫פה אתה נכנס לתמונה.‬
‫נותרו 96 שעות,‬
‫והממשל כבר העביר יותר ממחצית‬ ‫מהנוכחות הצבאית שלו‬
‫מתוך אזור ההסגר,‬
‫כך שהכסף פגיע.‬
‫אני רוצה שתארגן צוות ותוציא אותו משם.‬
‫בתמורה,‬
‫תקבל 50 מיליון שתוכל לחלק‬ ‫בין מי שישתתף איתך.‬
‫מעוניין?‬
‫אל תענה לי.‬
‫חשוב על זה הלילה.‬
‫לעומק.‬
‫נדבר בקרוב, מר וורד.‬
‫צריך פשוט לשמוח‬
‫שזהו פתרון השירותים הרפואיים במימון הממשל…‬
‫- הסגר: אמת או הפחדה -‬
‫שישים לזה סוף.‬
‫בחייך, שון. אתה יודע שהם לא נגועים.‬
‫אילו היו, הם כבר היו זומבים.‬
‫הם אסירים פוליטיים,‬ ‫אנשים שהממשל לא רוצה ברחובות.‬
‫אתה יודע כמוני,‬ ‫אם אתה בעל סטטוס הגירה מפוקפק,‬
‫נלחם למען זכויות להט"בים או הפלות,‬
‫לפני שאתה מבין מה קורה,‬ ‫מכוונים לך אקדח טמפרטורה לראש,‬
‫או גוררים אותך מהבית או מהמכונית‬
‫באמתלה של ביטחון הציבור.‬
‫בחנו אלפי פצצות גרעיניות במדבר נבדה.‬
‫זה לא שונה.‬
‫שימו לב, עצירים‬ ‫במחנה ההסגר מקקארן-לאס וגאס.‬
‫מתקן זה נמצא בשלבי פינוי.‬
‫עלו להסעה לברסטו.‬
‫הכינו את כרטיס אישור הבריאות הזמני שלכם‬
‫והציגו אותו לנציגים עם עלייתכם להסעה.‬
‫תזכורת, ההסעה יוצאת בכל 15 דקות.‬ ‫-היי, חבר'ה.‬
‫קייט!‬
‫היי. אני לא יכולה לנשום.‬
‫אתם מתרגשים לקראת המעבר הגדול?‬ ‫-כן!‬
‫קייט, תני לילדים לסיים לארוז.‬
‫קדימה. זוזו.‬
‫קייט, אני חייבת שתבטיחי לי דבר אחד.‬
‫אם יקרה לי משהו בימים הקרובים,‬
‫פשוט תוודאי שהילדים יגיעו לברסטו. בסדר?‬
‫מה זאת אומרת, אם משהו יקרה? מה יקרה?‬
‫את מכירה אותה, נכון?‬
‫המבריחה.‬ ‫-גיטה, לא בא בחשבון.‬
‫קייט, היא עוזרת לאנשים להיכנס,‬
‫לפתוח מכונת מזל ולהתגנב החוצה.‬
‫לפני שמישהו שם לב, כבר עזבת.‬
‫הכסף הזה הוא כרטיס היציאה שלנו מפה,‬ ‫או שנילכד בברסטו לנצח.‬
‫תקשיבי, לשומרים האלה לא אכפת.‬
‫אבל בשביל 5,000 דולר,‬ ‫אוכל לקנות דרך מילוט לי ולילדים.‬
‫אני חייבת להוציא את הילדים עד יום שישי,‬
‫ואעשה כל מה שצריך כדי להגן על משפחתי.‬
‫גיטה, אנשים שנכנסים לשם…‬
‫הם לא תמיד יוצאים.‬
‫פשוט תשכחי מזה.‬
‫היי, חכי, גיטה, בחייך.‬ ‫-תשכחי מזה, טוב?‬
‫טוב…‬ ‫-היי.‬
‫הכול בסדר, גבירותיי?‬
‫מה, אין לך משהו טוב יותר לעשות?‬
‫קייט…‬
‫מה לעזאזל אמרת לי, מתנדבת?‬ ‫-היא לא אמרה כלום.‬
‫באמת, מתנדבת?‬ ‫-קייט.‬
‫סתמי את הפה!‬
‫טוב.‬
‫מה? אמרת לי משהו?‬
‫לא.‬
‫לא, לא אמרתי כלום.‬
‫את יודעת, הסימן הראשון לזיהום הוא לוחמנות‬
‫והתנהגות שחורגת מהנורמות החברתיות.‬
‫תסתכלי עליי ואל תזוזי.‬
‫את בסדר.‬
‫הסעת העובדים יוצאת בעוד חמש דקות.‬
‫תורך.‬
‫אם את רוצה,‬
‫אשתמש במד החום הרקטלי שלי.‬
‫החום ירד בכמה נקודות עשרוניות.‬
‫את בטוחה שאת מרגישה טוב?‬
‫את בטוחה שלא נדבקת?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫אני בסדר. אני מרגישה טוב.‬
‫טוב,‬
‫שתיכן בתוך מרווח הטעות, אבל תיזהרו.‬
‫כדאי שתהיי בהסעה הזאת, מתנדבת.‬
‫מניאק.‬
‫מה עבר לך בראש?‬ ‫את יודעת כמה קל יהיה לו להעלים אותך?‬
‫הוא צריך רק לומר שהחום שלך ירד במעלה‬
‫ואף אחד לא יפקפק בזה, אף אחד.‬
‫אני יודעת.‬ ‫-את יודעת?‬
‫אני פשוט… הוא…‬
‫תראי, זה לא משנה.‬
‫אני מצטערת. פשוט…‬
‫תבטיחי לי שלא תעשי שום דבר מטומטם.‬
‫גיטה, זה לא שווה את הסיכון.‬
‫לא, את צודקת.‬
‫לא אעשה.‬
‫אני מבטיחה. טוב?‬
‫תודה.‬
‫הסעת העובדים יוצאת בעוד חמש דקות.‬
‫אימא!‬
‫- מועמד -‬
‫כן?‬
‫מר טנקה, אני במצב לא נעים.‬
‫אני לא מחבב אותך במיוחד.‬
‫אז אני שונא לשמח אותך‬ ‫בכך שאסכים לעבודה, אבל…‬
‫כדאי שתכנס את הצוות שלך.‬
‫תצטרך טייס מסוקים, פורץ כספות.‬
‫אסמס לך כתובת.‬
‫תהיה שם מחר ב-16:00.‬
‫הוא איתנו.‬
‫לא נעים לי לבקש, אבל…‬
‫אני חייבת לקחת את הילדים לבי"ס,‬ ‫ואם לא אגיע לעבודה…‬
‫אל תדאגי, אתקן את זה.‬
‫תודה, מריה.‬
‫על לא דבר.‬ ‫זהירות, אני מלאה בגריז.‬
‫שרקי, תן לה את הרכב החלופי הלבן.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫תודה, מריה.‬ ‫-ד"ש לילדים.‬
‫אמסור.‬ ‫-ביי.‬
‫לעזאזל.‬
‫היי.‬
‫היי!‬
‫את חושבת שזה רעיון גרוע?‬
‫בחייך, סקוטי.‬
‫זה לא עניין של "חושבת", אלא של מה שזה,‬
‫וזה אכן רעיון גרוע ביותר.‬
‫את מוותרת?‬ ‫-לא אמרתי את זה.‬
‫תצטרפי?‬
‫גם את זה לא אמרתי.‬
‫אבל זה מסקרן אותך.‬
‫את זה בטח ידעת עוד לפני שנכנסת.‬
‫כלומר, תחשבי על זה.‬
‫כל מה שעשינו, כל האנשים שהצלנו,‬
‫תראי מה יצא לנו מזה.‬
‫אבל מה אם, רק פעם אחת,‬
‫נעשה משהו רק בשביל עצמנו?‬
‫אנחנו עלולים למות.‬
‫כן, סביר להניח שנמות.‬
‫חלקנו, לפחות.‬
‫חמישים מיליון דולר.‬
‫חמישים מיליון.‬
‫איך מחלקים את זה?‬ ‫שווה בשווה, לפי מספר האנשים?‬
‫חשבתי שאת, אני, ו-ואנדרהו,‬ ‫ניקח 15 מיליון כל אחד, בהנחה שישתתף.‬
‫כל האחרים שהם לא בני משפחה…‬
‫אף אחד לא צריך לדעת כמה נקבל.‬
‫עכשיו את קולטת.‬
‫מי עוד מופיע ברשימה המטורפת שלך?‬
‫אז אני רואה שהייתה לך אורחת.‬
‫דברי אליי. איך היה?‬
‫זאת הפעם הראשונה‬ ‫שהיא באה לבקר אותי בשישה חודשים.‬
‫אנחנו לא מסוגלות לנהל שיחת חולין‬ ‫במשך יותר מ-35 דקות‬
‫בלי שזה ייהפך לריב.‬
‫עם זאת, היא נראית מאושרת.‬
‫אני מניחה שזה מה שחשוב.‬
‫אני בטוח שהיא מעריכה אותך,‬
‫גם אם את לא מרגישה כך.‬
‫אני רציני. ואם היא לא, שתלך לעזאזל.‬
‫זה רציני.‬
‫אז מה אתה חושב?‬
‫כשהיינו בעניין, ממש בעניין,‬
‫בחיים לא חשבתי על הפנים‬ ‫של אין-סוף המפלצות,‬
‫אבל עכשיו פשוט הבנתי‬
‫שהם היו אנשים.‬
‫אבל עכשיו הפנים שלהם הם כל מה שאני רואה.‬
‫אז אני לא יודע אם יהיה טוב יותר‬ ‫או גרוע יותר לחזור. אלוהים, אין לי מושג,‬
‫אבל אני מניח שיש סיכוי שזה עשוי להוביל…‬
‫לקתרזיס.‬
‫הינה זה.‬
‫תראו את זה.‬
‫היו צריכים להפגיז את וגאס‬ ‫בתחילת שנות ה-90.‬
‫זה נהדר.‬ ‫-פיטרס!‬
‫לא ייאמן.‬
‫מה קורה?‬
‫מה לעזאזל מביא אתכם הנה?‬
‫איך העבודה?‬
‫מעפנה לגמרי. מה אתם עושים פה?‬
‫טוב…‬ ‫-אנחנו מגבשים צוות לעבודה.‬
‫כן? כמה משלמים?‬
‫טוב, אם זה יסתדר,‬
‫תרוויחי שני מיליון דולר ליום עבודה.‬ ‫-שני מיליון?‬
‫אבל…‬ ‫-זה החלק שלי. רק שלי?‬
‫שני מיליון אם זה יסתדר?‬
‫מאה אחוזים. אני איתכם. כן.‬
‫את לא רוצה לדעת את הסיכונים או…‬
‫למה שארצה לדעת את הסיכונים?‬ ‫שני מיליון דולר? זה המון כסף.‬
‫תקשיבו, אני שונאת את חיי כל כך.‬
‫אילו היו לי שני מיליון דולר,‬
‫חיי היו משתנים מקצה לקצה.‬
‫כן, תודה. כן.‬
‫את בטוחה שאת לא רוצה לדעת?‬
‫זה בטח קשור למסוק.‬ ‫-כן.‬
‫אני אחראית המסוקים. כן.‬ ‫-כן.‬
‫איפה נרשמים?‬ ‫-טוב.‬
‫אני איתכם.‬ ‫-תודה, חברה. טוב לראות אותך.‬
‫היא לא השתנתה, נכון?‬
‫לא. משונה כהרגלה.‬
‫קדימה. הבא עליי.‬
‫קדימה. לעזאזל.‬
‫בדיוק, מותק! על זה דיברתי!‬
‫מייקי גוזמן.‬
‫מייקי גוזמן. השם מצלצל לי מוכר.‬
‫תראה.‬
‫- גוזמן והמתים 420 -‬
‫מייקי גוזמן, בשידור חי ממזרח לאס וגאס.‬
‫יש פה קבוצה של…‬ ‫ספרתי לפחות חמישה, אבל אבדוק שוב. חכו.‬
‫שבעה. יש לנו שבעה גוררי-רגליים.‬
‫בום, בן זונה! ירי כפול בראש!‬
‫הוא מטורף.‬ ‫-שיט! מטורף!‬
‫יש פורומים ברדיט שמוקדשים לו.‬
‫רמה גבוהה, מותק!‬
‫רמה גבוהה, אחי. ממש.‬ ‫-ככה עושים את זה.‬
‫תודה רבה לכם.‬
‫ב"גוזמן והמתים 420".‬
‫תעשו לייק ותירשמו.‬
‫לבן-זונה הזה יש רולקס. זה 10,000 לפחות.‬
‫היי.‬
‫מייקי גוזמן.‬
‫מה קורה?‬
‫מה תגיד על שכר של 500 אלף דולר?‬
‫אגיד, "את מי אני צריך להרוג?"‬
‫אני מת עליו.‬
‫- גוונדולין כספות ומנעולים בע"מ -‬
‫מה אנחנו עושים פה?‬
‫אמרת לי שאתה צריך פורץ כספות.‬ ‫זאת אולי הפיסה החסרה.‬
‫מה דעתך להרוויח 250 אלף דולר‬ ‫ביום עבודה אחד?‬
‫אלוהים.‬
‫תוכל לפצח אותה?‬
‫אם אוכל לפצח אותה?‬ ‫-כן.‬
‫אם אוכל לפצח אותה?‬
‫זה כמו להראות לי תמונה‬ ‫של המדונה דל מגניפיקט של בוטיצ'לי‬
‫ולשאול אם אני רוצה לזיין אותה.‬
‫טוב, האיש שעיצב‬ ‫את יצירת האומנות המופלאה הזאת,‬
‫הנס וגנר,‬
‫הוא קרא לה "דר גוטרדאמרונג",‬
‫על שם הפרק האחרון באופרה האפית‬ ‫של ריכרד וגנר, החולק את שם משפחתו…‬
‫"טבעת הניבלונג".‬
‫האם אני יכול לפתוח אותה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫באמת שלא.‬ ‫-טוב.‬
‫זהירות עם האצבעות, מר יד גדולה.‬
‫אבל מבין מתקיני המנעולים בעולם,‬
‫האם אני מייצג את הסיכוי‬ ‫הכי טוב שלכם לפתוח אותה?‬
‫אוכל, בשיא הצניעות, לומר שכן.‬
‫אתה איתנו?‬
‫זאת דלת אל ממלכה אחרת,‬
‫וההשגחה העליונה הביאה אתכם אליי.‬
‫נעבור דרכה יחד.‬
‫אגב, מה שמך?‬ ‫-סקוט וורד.‬
‫סליחה?‬ ‫-סקוט וורד.‬
‫דיטר, סקוט וורד.‬
‫אתה מוכן לשחק?‬
‫- נקמת לאס וגאס -‬
‫כן.‬
‫סקוט, זה דיימון. זאת צ'יימברס.‬
‫הם איתי. אני אשלם עליהם.‬ ‫-טוב.‬
‫איך הולך?‬ ‫-ברוכים הבאים לצוות.‬
‫סקוט, תגיד לי מה הקטע עם הילדון?‬ ‫תסתכל עליו. בלי להעליב,‬
‫אבל הוא לא נראה כמו הטיפוס שהורג זומבים.‬
‫היי, שמי דיטר,‬ ‫ואני אפתח את מה שלא ניתן לפתוח.‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫לא, צריך את הילדון כדי לפתוח את הכספת.‬
‫אין לנו סיכוי בלעדיו.‬
‫קדימה, חבר'ה. להתאסף.‬
‫מר טנקה, כל הצוות כאן.‬
‫נפלא שכולכם התאספתם כאן היום.‬
‫הכירו את היעד שלכם.‬
‫הווגאס בליי.‬
‫אי אפשר לטוס לתוך וגאס.‬
‫זה שטח אווירי מוגבל.‬
‫אבל אפשר לטוס החוצה.‬
‫יש מסוק חילוץ נטוש‬ ‫על גג המגדל הצפוני, סדום.‬
‫אם תשתפו פעולה ותתקשרו,‬
‫תיכנסו ותצאו בקלות.‬
‫תיכנסו לעיר עם חלון של 32 שעות.‬
‫כל זומבים שעדיין מסתובבים‬
‫לא אמורים להוות בעיה‬ ‫לקבוצה של חבר'ה קשוחים כמוכם.‬
‫רגע! רגע! רגע!‬
‫אני מתנצל.‬
‫איך בדיוק הורגים את הזומבים?‬
‫אלוהים.‬
‫יש כאן עוד מישהו שלא הרג זומבי?‬
‫טוב, כולנו מכירים את הבסיס.‬
‫זומבים, גוררי-רגליים, אל-מתים,‬ ‫איך שלא תקראו להם,‬
‫כדי להרוג אותם, צריך להתמקד במוח.‬ ‫-מוח.‬
‫כשזומבי תוקף אתכם, תירו לו במוח.‬ ‫פשוט עד כדי כך. שאלות?‬
‫כן. מה אם אקח אבן גדולה ואפוצץ לו את הראש?‬
‫זה יעבוד?‬
‫כן, עדיין תתמקד במוח, אז זה יעבוד.‬
‫קיבלתי.‬
‫סליחה, מר טנקה, תמשיך, בבקשה.‬
‫משם, תתקדמו בסטריפ.‬
‫תגיעו לקזינו בתוך פחות משעתיים.‬
‫תיכנסו ותמצאו את הגנרטור.‬
‫הכספת, שמתחת למגדל הדרומי, עמורה,‬
‫נמצאת בסוף מסדרון.‬
‫שם תמצאו אמצעי הרתעה לא קטלניים.‬
‫תצטרכו למצוא דרך להפעיל אותם.‬
‫בינתיים, הטייסת/מכונאית חסרת הפחד שלנו‬ ‫תתדלק את המסוק.‬
‫בדלת הכניסה,‬
‫מפצח הכספות שלנו מתחיל לפעול.‬
‫כמו מנתח או צייר,‬
‫יצירת המופת שלו תורכב מקליקים חרישיים.‬
‫בסופו של דבר,‬ ‫היא תיכנע לדומיננטיות של מגעו העדין.‬
‫ואז, כל שיהיה עליכם לעשות‬ ‫זה להעמיס את הכסף על המסוק,‬
‫ולטוס לעבר השקיעה.‬
‫כל זה…‬
‫יום שלם לפני שהפצצה בכלל תצא מכן השיגור.‬
‫קלי קלות, יפני במהות.‬
‫סליחה, אדוני.‬
‫כבר אסור לומר את זה. זה "הכול סתם שטות".‬
‫כן, אבל אני…‬
‫זה בסדר אם הוא "יפני במהות".‬
‫כרצונך.‬
‫קלי קלות, הכול סתם שטות.‬
‫תראו.‬
‫טוב. כל הכבוד.‬
‫רגע. רק שנייה.‬
‫זאת התוכנית האמיתית? אלה זומבים?‬
‫כן, אחי, מה קורה? חשבתי שזה בסדר מבחינתך.‬
‫תמיד אמרת שאם תראה זומבי,‬ ‫תכסח לו את הצורה.‬
‫סתם חרטטתי, בנאדם.‬
‫מה?‬
‫לא מתאים לי. אני מוותר.‬
‫זה מטורף. כולכם תמותו.‬
‫אלוהים אדירים.‬ ‫-מצטער, אחי.‬
‫חובבנים.‬
‫היי, דיימון. חכה, אחי.‬
‫בסדר, צוות, קחו את הציוד שלכם.‬ ‫נתראה ב-6:00 בבוקר בדיוק.‬
‫קיבלתי, קפטן.‬
‫רק רגע.‬
‫שמי מרטין. אני ראש מערך האבטחה של מר טנקה.‬
‫כל מה שתצטרכו, תדברו איתי.‬
‫אוכל להשיג כל ציוד שתצטרכו.‬
‫אני גם אלווה אתכם בעבודה הזאת‬
‫בזכות הידע הנרחב שלי על הקזינו.‬
‫יש שאלות?‬
‫יופי. נתראה ב-0600.‬
‫ב-0600?‬
‫מה שלומך?‬
‫אתה מטורף. אתה יודע, נכון?‬
‫אם הבחירה היא בין למות בסטריפ‬
‫לבין לבלות יום נוסף‬ ‫בטיגון המבורגרים ב"לאקי בוי",‬
‫אהמר על כמה מיליונים.‬
‫חשבתם איך תיכנסו?‬
‫כן.‬
‫מי שהגיע זה עתה‬ ‫נדרש לעבור בדיקה רפואית מלאה.‬
‫מרכז ההסגר של ברסטו‬ ‫הוא מתקן עם אפס סובלנות.‬
‫ללא מדבקת אישור רפואי ירוקה‬ ‫על כרטיס המפתח שלכם,‬
‫לא תוכלו להיכנס לאזורים משותפים.‬
‫היי. קייט.‬
‫מה אתה עושה פה?‬ ‫-אני צריך לדבר איתך.‬
‫לא!‬ ‫-חכי.‬
‫פשוט תשמעי מה שיש לי לומר.‬
‫יש לי הזדמנות…‬
‫ואני זקוק לעזרתך.‬
‫תראי. אני יודע שזה יישמע מטורף.‬
‫אבל תעשי דבר אחד למעני.‬
‫למענך?‬
‫תעשי את הדבר הזה,‬
‫ואוכל לתת לך 15 מיליון דולרים.‬
‫חמישה עשר מיליון?‬ ‫-חמישה עשר…‬
‫אין לך 15 מיליון דולרים.‬
‫אם תעשי את הדבר האחד הזה למעני, יהיו לי.‬
‫אני יודע שזה לא יפצה על מה שעשיתי‬
‫או על סוג האבא שהייתי.‬ ‫-כן.‬
‫עם 15 מיליון דולר‬ ‫תוכלי לעזור לאנשים האלה.‬
‫תוכלי לחזור ללמוד, לעשות מה שתרצי.‬
‫אני בטוח שתעשי את הדבר הנכון עם הכסף זה.‬
‫איזה דבר אחד?‬
‫היי. בבקשה! היי.‬
‫את המבריחה, נכון?‬
‫תכניסי אותנו. בבקשה.‬
‫בבקשה.‬
‫לא רע לפעם הראשונה שלך.‬
‫טוב, הבנתי. אני מבין.‬
‫אני מבין איזו מכונה קטנה ויפה.‬ ‫-היי, אל תכוון אליי אקדח.‬
‫סליחה.‬
‫הינה ההסעה שלנו.‬ ‫-יופי. רוצה מים?‬
‫אתה צוחק. מה זה?‬ ‫-מה?‬
‫אני נשבעת, אם כל המשימה‬
‫היא איזו דרך מטורפת‬ ‫לחדש את הקשר עם הבת שלך…‬
‫היא לא, טוב? תבטחי בי.‬
‫היא מתנדבת במחנה. יש לה קשרים.‬
‫היא נותנת לנו טרמפ לאזור ההסגר.‬
‫באמת נראה לך שאכניס אותה לעיר?‬
‫- ברוכים הבאים לנבדה -‬
‫- אזהרה - כניסה לאזור ההסגר:‬ ‫חוקי ארה"ב אינם תקפים כאן -‬
‫מה נשמע? לא נראה לי שהכרנו רשמית.‬ ‫שמי מרטין.‬
‫אל תדבר איתי. אני לא בוטחת באנשים האלה,‬ ‫ובמיוחד לא בך.‬
‫תתרחק ממני, לעזאזל.‬ ‫-כן, גברתי.‬
‫עצירים במחנה ההסגר מקקארן-לאס וגאס.‬
‫מתקן זה ייסגר עד סוף היום. שום כוח אדם…‬
‫פושעים, הכירו את המבריחה שלכם.‬
‫למבריחה יש שם?‬
‫לילי, אבל "מבריחה" נשמע מגניב.‬
‫פשוט תקראו לי ככה אם תרצו.‬
‫טוב, אתן לכם לטפל בזה.‬
‫ניפגש מחוץ לברסטו בעוד 24 שעות.‬
‫טוב?‬ ‫-טוב.‬
‫תשתדלו לא להתפוצץ‬
‫או להירצח על ידי האל-מתים.‬
‫היי. מה קרה?‬
‫אימא נעלמה.‬
‫קח.‬
‫שאלה.‬
‫כן, דיטר.‬
‫אני לא צריך משהו גדול יותר?‬
‫אם אתן לך משהו גדול יותר,‬ ‫כבר תהיה שקול למת.‬
‫"מת" מת?‬
‫"אאוף וידרזן", מת.‬
‫לאן זה הולך?‬
‫תעשה לי טובה. באמת?‬
‫דיטר, תשתדל לא לעצבן את ואן.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫היי.‬
‫מה עשית?‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫עצרי!‬
‫רדי ממני!‬
‫עצרי!‬ ‫-מה לעזאזל קורה?‬
‫מה לעזאזל את עושה?‬
‫את הכנסת אותה!‬
‫הכנסת את גיטה!‬
‫כן. הכנסתי אותה. אותה ושתיים נוספות.‬
‫אני מכניסה הרבה אנשים.‬
‫הן זקוקות לכסף כדי לצאת מפה.‬
‫זה ברור לך.‬ ‫-היא לא חזרה.‬
‫לא כולם חוזרים. הן מודעות לסיכונים.‬ ‫-יש לה שני ילדים!‬
‫היא לא אמרה לי את זה.‬
‫אילו ידעתי שיש לה ילדים,‬ ‫לא הייתי לוקחת אותה.‬
‫ראית אותה מתה?‬
‫לא.‬
‫הן נכנסו פנימה. אני נשארתי מאחור.‬
‫הן לא יצאו. אני מצטערת.‬
‫חיכיתי כמה שיכולתי, אבל בסופו של דבר…‬ ‫-אני באה איתכם.‬
‫את לא.‬ ‫-אני כן.‬
‫זה לא פתוח לדיון. את לא באה.‬ ‫-יש שני ילדים שאמם הלכה לאיבוד שם.‬
‫שני ילדים שאני עזרתי להגן עליהם.‬ ‫אני חייבת למצוא אותה.‬
‫תגידי לנו איך היא נראית. נחפש אותה.‬
‫נראה לך שאני בוטחת בך עם זה?‬ ‫-קייט!‬
‫את לא באה!‬ ‫-אני לא שואלת אותך!‬
‫אני אומרת לך מה יקרה.‬
‫בואי הנה.‬
‫תקשיבי לי. כמישהו שראה את זה,‬
‫לא כדאי לך לעשות את זה. לא אתן לך לנסות.‬
‫את תישארי פה.‬
‫אנחנו נחפש את החברה שלך,‬ ‫ונתראה כשנצא. בסדר?‬
‫לא. זה לא בסדר.‬
‫תקשיב לי אתה.‬
‫בכל מקרה, אני נכנסת.‬
‫אני יכולה להיכנס איתך ותדאג לביטחוני. או…‬ ‫-קייט…‬
‫או שפשוט אתגנב פנימה אחריך.‬
‫וסביר להניח שאמות.‬
‫הבחירה בידיך.‬
‫מה אתה בוחר, אבא?‬
‫אם נראה את החברה שלך, נהדר.‬
‫אבל לא תברחי ותחפשי אותה.‬ ‫זה עניין של חיים ומוות.‬
‫אם תעשי שטויות, חלק מהאנשים האלה ימותו.‬
‫הבנת?‬
‫וגם להם יש משפחות.‬
‫אז אסור לך בשום אופן להתרחק ממני.‬
‫אלה התנאים שלי. ברור?‬
‫כן. ברור.‬
‫חבר'ה, זאת קייט,‬
‫חברת הצוות החדשה שלנו.‬
‫היי. שלום.‬ ‫-מה נשמע?‬
‫סקוט, מה הקטע?‬
‫כיף לכם?‬
‫על מה הוא מדבר?‬
‫הפצצה שבאה להרוג אתכם? על זה אתם מדברים?‬
‫זה האוטובוס האחרון.‬
‫קדימה, ספידי גונזלס! "אריבה"!‬
‫יש חובת פינוי מאזור זה.‬
‫נצטרך בחור אחד נוסף.‬ ‫-בשביל מה?‬
‫אתה לא יודע איך שם. כבר לא.‬
‫הצוות גדול מספיק…‬ ‫-תאמין לי. צריך אדם נוסף.‬
‫מה קורה פה, לעזאזל?‬
‫רוצה להרוויח 20,000?‬
‫עשרים אלף דולרים?‬
‫כן, אני מוכן להרוויח 20,000.‬
‫אני לא מבינה את החרא הזה.‬ ‫למה שהיא תביא אותו?‬
‫מותק, תרגיעי עם הקללות, טוב?‬
‫אתה צוחק?‬ ‫-מסור חשמלי.‬
‫אנחנו עומדים להיכנס‬ ‫לתוך ים של מתים ולבצע גנבה חמורה…‬
‫זה בשבילך.‬ ‫-אבל סליחה שאני מקללת.‬
‫בשבילי? יש.‬
‫אני קיבלתי את זה.‬
‫אנחנו נכייף, כן?‬
‫אני אומר לכם, אני מתאים לזה.‬
‫ובנוסף, אם תהיי מפוחדת שם או לחוצה,‬
‫אני רוצה שתישארי קרוב אליי.‬
‫אני אדאג לך.‬ ‫-תודה.‬
‫מה קורה, אחי?‬
‫מכל דלק. אתה תיקח אותו.‬
‫אל תיגע במסור שלי שוב, מובן?‬
‫אל תדבר איתה שוב…‬
‫אחי.‬
‫טוב. בטח.‬ ‫-תשובה טובה.‬
‫טוב, חבר'ה, קדימה!‬
‫על מה אתה מסתכל?‬
‫מאחוריי.‬
‫תרים את האקדח שלך, אידיוט.‬
‫היי, לא מאוחר מכדי לחזור.‬
‫הינה הם, גוררי-הרגליים,‬
‫מה שנותר מהם.‬
‫מה בדיוק קרה להם?‬
‫כמו מה זה נראה?‬
‫לא היה להם מספיק שכל‬ ‫כדי להסתתר מהשמש.‬
‫אתם צריכים לראות מה קורה כשיורד גשם.‬
‫במשך כמה שעות, כולם חוזרים לחיים.‬
‫טוב, נלך. קדימה.‬
‫כמה גשם…‬
‫בוא נעשה את זה.‬
‫תיירים.‬
‫היי, את לילי, נכון?‬
‫את ממש מכירה את המקום הזה.‬
‫מה אכפת לך?‬
‫אולי אכפת מאוד.‬
‫כמה את יודעת על התנהלות היצורים האלה?‬ ‫-כל מה שיש לדעת.‬
‫למה?‬
‫טוב לדעת.‬
‫לעזאזל. מה כל זה?‬
‫מה קרה פה?‬
‫כאן המשטרה והצבא סוף סוף נפלו.‬
‫המעוז האחרון של וגאס.‬
‫כולם להיות בשקט.‬
‫אתם שומעים את זה?‬
‫מה זה, לעזאזל?‬ ‫-תתחבאו מאחורי המכונית! זוזו!‬
‫מה זה?‬
‫ולנטיין.‬
‫ולנטיין?‬
‫זה טיגריס זומבי מחורבן.‬
‫זה כבר מוגזם.‬
‫מדהים.‬ ‫-ענק.‬
‫פנוי.‬
‫טוב.‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬
‫היא הייתה של זיגפריד ורוי.‬ ‫היא שומרת על הכניסה לשטח שלהם.‬
‫יש דרך עקיפה כלשהי?‬ ‫-לא ממש.‬
‫היי, קמינגס. תראה שנייה את האקדח שלך.‬
‫מה? אין סיכוי.‬
‫רק לשנייה.‬
‫אני אוהבת אותו. הוא יפה.‬
‫הוא גם אמין.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫אני יכולה לגעת בו?‬
‫את רוצה לגעת בו?‬ ‫-כן.‬
‫רק לשנייה.‬
‫אלוהים…‬ ‫-היי!‬
‫הייתי אומרת "חבל שנאלצתי לעשות את זה",‬ ‫אבל זה יהיה שקר.‬
‫על מה את מדברת?‬ ‫-מה היא עושה?‬
‫היא ירתה בי! תירו בה!‬
‫הם ידעו שאנחנו פה.‬ ‫זה לא יזיז להם, כל עוד נציית לכללים.‬
‫כללים?‬
‫כדי להתקדם הלאה, נצטרך לבצע החלפה.‬
‫החלפה? באמת?‬ ‫-שום החלפה!‬
‫כן. מנחה שתפגין את הצייתנות שלנו.‬
‫מה פתאום? הם לא חושבים.‬ ‫-תירו בכלבה!‬
‫אם יבואו, נהרוג אותם.‬ ‫-את לא מבינה.‬
‫הם לא מה שנדמה לך.‬ ‫-תירו לה בפרצוף!‬
‫לעזאזל!‬ ‫-לא מדובר פה בגוררי-רגליים.‬
‫את צודקת. הם לא חושבים.‬
‫הם פשוט נעים ואוכלים.‬ ‫אבל אנחנו מדברים על האחרים.‬
‫על האלפא.‬ ‫-כן. הם חכמים יותר. מהירים יותר.‬
‫הם מאורגנים. הסיוט המזוין שלכם.‬
‫בבקשה.‬
‫אתם מדברים על העיר‬ ‫כאילו שהיא הכלא שלכם.‬
‫היא לא. היא הממלכה שלהם.‬
‫לא יהיה להם אכפת שנסתובב בחוץ‬ ‫כל עוד נציית לחוקים שלהם.‬
‫אלוהים!‬ ‫-אנחנו נכנסים עכשיו עמוק פנימה.‬
‫יש לי אימא. אני אוהב אותה.‬ ‫-לכל אחד יש אימא, חתיכת חלאה,‬
‫אבל לא כל אחד מנצל את כוחו לרעה‬ ‫מול נשים בהסגר.‬
‫היא משקרת! זה לא נכון.‬
‫סתום את הפה. ראיתי מה עוללת לנשים ההן,‬
‫חתיכת אנס מזוין.‬
‫אלוהים! זה ממש לא נכון.‬
‫לעזאזל. לא!‬ ‫-היא באה.‬
‫מי באה? מה בא?‬
‫היא? מה זה "היא"?‬ ‫-לא, בבקשה. תשחררו אותי. בבקשה.‬
‫לא. אל תבטחו בה.‬
‫מצטער.‬ ‫-לא, בבקשה.‬
‫עזרו לי. אל תלכו. אנחנו צוות.‬
‫מה…‬
‫מה לעזאזל?‬
‫הצילו. תירו בזה! מה זה, לעזאזל?‬
‫תקשיבי, לא. היי.‬
‫לא באתי לפגוע בך.‬
‫בחייכם. תעזרו לי!‬
‫לא!‬
‫תעזרו לי!‬
‫אל תעשי את זה. תתרחקי.‬
‫מה את עושה?‬
‫לא. אלוהים!‬
‫תסתלק. לך לשם.‬
‫לא!‬
‫הצילו!‬
‫לא!‬
‫ראית אותה פעם הורגת מישהו?‬ ‫-כן. כמה פעמים.‬
‫לא!‬
‫הם חוזרים?‬
‫כן, כגוררי-רגליים.‬
‫לא!‬
‫התאוריה שלי היא‬ ‫שזה התחיל באחד מהם, במקורי.‬
‫אלוהים! לא!‬
‫לדעתי אם הוא נושך אותך…‬
‫אתה נהפך לאלפא.‬ ‫-בדיוק.‬
‫נראה שהם לוקחים אותו לאולימפוס.‬
‫יופי. עכשיו אנחנו יודעים לאן לא ללכת.‬
‫עדיין לא הבנתי איך בדיוק זה עובד.‬
‫אני יודעת רק שהם מכניסים אותך לשם,‬ ‫וכשאתה יוצא, אתה כמוהם…‬
‫כמו אחד מהמהירים.‬
‫אז הם לוקחים אותו לשם כדי לשנות אותו.‬ ‫-כן.‬
‫סקוט, גיטה אולי שם.‬
‫קייט. חשבתי שדיברנו על זה.‬
‫יש לנו זמן.‬ ‫-לא בא בחשבון.‬
‫טוב.‬
‫כך חשבתי.‬
‫אז בזכות החרא הזה נוכל לעבור, ונמשיך ללכת?‬
‫כן. בזכות החרא נזכה לרצון טוב,‬
‫אבל לא אשוויץ בזה בכך שאלך ברחובות שלהם.‬
‫אם נרצה להתקדם, ניכנס לבניינים.‬
‫בואו.‬
‫היי, חשבתם על קביעת סדר עדיפויות?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫ברור שהגרמני הוא הכי חשוב‬
‫כי הוא יכול לפתוח את הכספת,‬ ‫אבל חוץ ממנו, אני אחריו, נכון?‬
‫כי בלעדיי לא תטיסו את המסוק מפה.‬
‫אז אני האדם השני בחשיבותו.‬
‫ואני לא יודעת אם שניכם בתיקו על השלישי,‬
‫אבל אני בוודאות חשובה יותר מהבחור ההוא.‬
‫סליחה, לא ידעתי שאתה מקשיב. אני ממש…‬
‫טוב, אני בוודאות חשובה יותר מהבחור ההוא.‬
‫אני לא בוטחת בו.‬
‫אתה יודע למה שכרו אותו?‬
‫כדי לפקוח עלינו עין,‬ ‫כך שכשנפתח את הכספת, לא נברח עם הכסף.‬
‫אמור להיות לנו תמריץ.‬
‫אני לא מנסה להיות הרעה,‬
‫אבל אמור להיות לנו תמריץ‬
‫לתת לו למות.‬
‫מה? למה כולם מביטים בי?‬
‫זאת ארץ חופשית.‬ ‫אנשים יכולים להסתכל על מי שבא להם.‬
‫האמת היא שזו לא ארץ חופשית.‬ ‫אנחנו כבר לא באמריקה. לא שמעת?‬
‫מה שטכנית אומר‬ ‫שזו ארץ חופשית עוד יותר, נכון?‬
‫שיהיה.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫תתרחקו ממני!‬
‫מה הקטע?‬
‫מה זה?‬
‫לא.‬
‫היי.‬
‫תן לי לדבר איתך שנייה.‬
‫אני יכול לעזור לך. פשוט תיתן לי…‬
‫טוב.‬
‫מה הקטע?‬
‫לא.‬
‫טוב, תראה.‬
‫בוא נדבר תכלס. אני…‬
‫לעזאזל.‬
‫אל תיגע בהם.‬
‫אל תאיר להם בעיניים.‬
‫כבר ראיתי את זה. הם ישנים.‬
‫אם אנחנו לא רואים אותם,‬ ‫איך אנחנו אמורים להתקדם?‬
‫אסמן לנו נתיב.‬
‫לך על זה.‬
‫למה? את רוצה להסתכל לי על התחת?‬
‫לא. אני לא בוטחת בך‬ ‫שתגן עלינו אם משהו ישתבש.‬
‫עקבתי אחריך, ואתה זומם משהו.‬
‫כשכולנו נגיע לקזינו,‬
‫נראה לי שנצטרך לנהל שיחה קלילה‬
‫על המהות המדויקת של התפקיד שלך.‬
‫תרגישי חופשי.‬
‫אכלת אותה, כלבה.‬
‫חתיכת בן זונה.‬
‫כלבה.‬
‫לעזאזל!‬
‫מכאן!‬
‫איפה צ'יימברס?‬ ‫-חשבתי שהיא מאחוריי.‬
‫מה קרה? מה עשית?‬ ‫-כלום. היא התחילה לירות. לא הייתי לידה.‬
‫בולשיט! אני יודע שהיא הייתה איתך!‬
‫חבר…‬ ‫-מה קרה?‬
‫אתה לא רוצה…‬ ‫-בן זונה!‬
‫היא איננה! בוא. עזוב אותה! היא מתה!‬
‫צ'יימברס!‬
‫בואי!‬
‫לך!‬
‫ברח!‬
‫גוז, קדימה. נלך.‬
‫גוזמן, גוז! היא מתה.‬
‫חייבים ללכת. קדימה, זוז!‬
‫לילי.‬
‫אין סיכוי שגיטה בחיים, נכון?‬ ‫כלומר, תביטי ביצורים האלה.‬
‫אל תהיי בטוחה כל כך. פעם הכנסתי בחור.‬
‫איבדתי אותו. נאלצתי לעזוב. חשבתי שהוא מת.‬
‫כעבור שלושה ימים, הוא יצא.‬
‫מה קרה לו?‬
‫הוא אמר שלקחו אותו לאולימפוס.‬
‫דחפו אותו בחדר עם עוד שני אנשים.‬
‫המנהיג לקח אותם בזה אחר זה.‬
‫לולא הבחור שלי היה בורח, הוא היה הבא בתור.‬
‫אז יש לך קטע כזה?‬
‫להפקיר אנשים בשטח?‬
‫את חושבת שאני נהנית להפקיר אנשים?‬
‫אני מנסה לתקן את המצב.‬
‫אדוני.‬
‫בוא הנה. תראה את זה.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫זה…‬
‫כן, סט נוסף של תוכניות של הכספת.‬
‫סט נוסף של תוכניות.‬
‫מנוול רמאי, טנקה.‬
‫טנקה הביא צוותים אחרים לפנינו.‬
‫אתה יודע משהו על זה?‬
‫זה חדש לי.‬
‫פיטרס, עלי לגג.‬
‫תפעילי את המסוק כמה שיותר מהר.‬ ‫קרוז, לכי איתה.‬
‫היא מדברת יותר מדי.‬
‫תראי, אני נרגשת לפגוש שוב את חבריי, בסדר?‬
‫תתבעי אותי.‬
‫ואני והמבריחה נבדוק את המתחם,‬ ‫נחסום את הדלתות.‬
‫כן. קייט ואני נמצא את הגנרטורים.‬
‫גנרטור הגיבוי על הגג, בקומה שלוש.‬ ‫זאת האפשרות הכי בטוחה.‬
‫גג בקומה שלוש. הבנתי.‬
‫ואן, קח את דיטר לכספת.‬
‫קח את גוזמן איתך.‬
‫רות.‬
‫דיטר, כרטיס גישה לדלתות החיצוניות‬ ‫של הכספת ומעליות השירות.‬
‫זה ליד חלונות הכספרים, שם.‬
‫זה אמור להכניס אותך. קח.‬
‫תודה.‬
‫זה שלי. יש לי כרטיס אחר בשבילך.‬
‫כולם יודעים מה הם עושים. בואו נעשה את זה.‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫איזו גרוטה.‬
‫אל תפשלי, חברתי.‬
‫טוב.‬
‫ביי.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫בזבז את כל הכסף שלו‬ ‫על המיניאטורה המזוינת הזאת?‬
‫אני ממש שונא את הטיגריס.‬
‫הוא מעוות.‬
‫מה גרם לזה?‬
‫סוף סוף את חשה אשמה?‬
‫הפקרת יותר מדי אנשים לגורלם?‬ ‫-האמת שכן.‬
‫האימא שקייט מחפשת…‬
‫גם לה ירית ברגל?‬
‫לא, פשוט איבדתי אותה.‬
‫מעולם לא הפקרתי מישהו שלא הייתי חייבת…‬
‫או שלא הגיע לו.‬
‫אין לך מושג מה ראיתי במחנות ההם.‬ ‫מה אנשים צריכים לעשות כדי לשרוד.‬
‫לפחות בין החומות האלה, הכללים ברורים.‬
‫הם לא דופקים זה את זה.‬
‫אם תדפוק אותי…‬
‫שניים בין העיניים.‬
‫שניים? למה שניים?‬
‫השני סתם בשביל הכיף.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה קורה עכשיו?‬
‫נחכה.‬
‫את מבינה שהייתי חייב, נכון?‬
‫חייב מה?‬
‫להרוג אותה.‬
‫כל הדברים שאמרו… עליי אחר כך.‬
‫רציתי לוודא שאת יודעת שאהבתי אותה.‬ ‫-כן.‬
‫אהבנו זה את זה.‬
‫אם גרמתי לזה להיראות‬ ‫כאילו זה לא היה המצב, אני מצטער.‬
‫הבנתי. זה בסדר.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫עשית מה שהיית חייב.‬
‫היא הייתה אחת מהם.‬
‫זה בסדר. טוב?‬
‫רגע.‬
‫אתה חושב שזאת הסיבה‬ ‫שלא דיברתי איתך כל השנים האלה?‬
‫זה נראה כמו…‬
‫נראה כמו הנחה הגיונית. כן.‬ ‫-לא.‬
‫מה שאתה עשית ומה שקרה לה…‬
‫מעולם לא האשמתי אותך בזה, בחיים לא.‬
‫אז אני לא מבין.‬
‫אם זה לא מה שקרה, מה לעזאזל זה היה?‬
‫זאת לא ה…‬
‫זאת לא העובדה ש…‬
‫הרגת את אימא שלי.‬
‫זה שאחר כך נעלמת, טוב?‬
‫אתה…‬
‫לא היית שם, סקוט.‬
‫לא התקשרת. לא ביקרת.‬
‫אתה לא… דיברת על זה.‬
‫לא ניחמת אותי.‬
‫כן, את צודקת.‬
‫כי בכל פעם שהבטתי בך…‬
‫פשוט ראיתי אותה.‬
‫וזה כאב נורא.‬
‫כאב נורא.‬
‫וכשניסיתי לחזור, את פשוט…‬
‫נראה שלא רצית אותי שם,‬ ‫אז הנחתי שעדיף שלא אחזור.‬
‫אולי יש סיכוי שעדיין נוכל…‬
‫נוכל מה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫תוכלי לבדוק קולג' באיזה מקום.‬
‫לא יחסר לנו כסף. אפתח מסעדה.‬
‫משאית מזון חדשה.‬
‫פשוט יהיו לנו חיים.‬
‫חשבתי…‬
‫חשבתי על טוסט גבינ"צ ארטיזני.‬
‫טוסט גבינ"צ ארטיזני?‬
‫כן, מה דעתך?‬
‫כן.‬
‫אני לא יודעת. זה רעיון נחמד, אבל…‬
‫כל כך הרבה זמן שנאתי אותך,‬ ‫שקשה לי להפסיק פתאום.‬
‫אני מצטערת.‬
‫זה יצא גועלי מכפי שהתכוונתי.‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫לא, אני מבין.‬
‫בואי פשוט נבצע את זה.‬
‫גוז!‬
‫פגעתי בכלה.‬
‫יריתי בה שלוש פעמים.‬
‫האמת שארבע.‬
‫ארבע.‬
‫לא טיפוס שהורג זומבים,‬ ‫בתחת שלי, מר ואנדרהו.‬
‫סליחה, אדוני. בסדר.‬
‫טוב.‬
‫גוטרדאמרונג.‬
‫היית פה בחשכה וחיכית לי.‬
‫את יפה כל כך. רואים?‬
‫תסתכלו.‬
‫הינה צוות נוסף של שודדי קברים.‬ ‫הם ניסו לפרוץ פנימה בכוח.‬
‫זה מטומטם כל כך.‬
‫שלדים טיפשים ומסכנים.‬
‫לא.‬
‫אוי, לא. הם רק דפקו את קורא הכרטיסים.‬
‫זה צוות אחר או שאלה אנחנו, דיטר?‬
‫תחשוב על זה. אנחנו.‬
‫תביט בהם. אלה אנחנו.‬
‫אנחנו, בציר זמן אחר,‬
‫ואנחנו לכודים…‬
‫באיזו לולאה אינסופית‬
‫של לחימה ומיתה…‬
‫לחימה ומיתה, לחימה ומיתה. וטנקה…‬
‫הבובנאי.‬
‫שטן. אל.‬
‫אנחנו, אתה, אני, גוז, ושאר הצוות,‬
‫פשוט כלי משחק במחזה סוטה‬
‫שבו נועדנו לשחזר את כישלונותינו.‬
‫ובסוף…‬
‫באיזו חשיפה מבלבלת ואירונית…‬
‫הכול מתחיל מחדש.‬
‫מגניב.‬
‫בום.‬
‫מדהים.‬
‫שם.‬
‫שם מנגנון ההפעלה הראשון.‬
‫זה מתקן ממולכד, תאמין לי.‬
‫אם נוכל למצוא משהו כדי להפעיל אותו…‬
‫שם.‬ ‫-אני רואה.‬
‫אגב, אני מת על השיער שלך.‬
‫תודה.‬
‫אלוהים.‬
‫לא!‬
‫אלוהים.‬
‫היי, מותק.‬
‫פגעתי בך.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫בהצלחה.‬
‫היי, יפהפייה.‬
‫היי!‬
‫טוב. תירגעי.‬
‫טוב. כן.‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אמרת שאתה צריך רק בקבוקון מדמה.‬
‫תשכחי מדם.‬
‫את יודעת כמה ראש שלם‬ ‫של יצור כזה שווה לבוס שלי,‬
‫לממשל?‬
‫בידיים הנכונות, זה הכוח ליצור עוד מהם.‬
‫הכוח לשלוט בצבא זומבים משלך.‬ ‫זה הנשק האולטימטיבי להשמדה המונית.‬
‫זה לא מה שסיכמנו לעשות.‬
‫טוב, רוצה את העסקה שלך או לא?‬
‫כך חשבתי.‬
‫אז תסתמי את הפה המחורבן שלך.‬
‫טוב, צריך ללכת.‬
‫למה? יחפשו אותה‬ ‫אם היא לא תיצור קשר עם הבסיס?‬
‫קריאת המוות שלה. הם שמעו אותה.‬
‫כשימצאו את גופתה,‬ ‫העסקה שעשינו תתבטל.‬
‫מה הם יעשו?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫זה יותר לעניין.‬
‫צא לדרך.‬
‫קדימה, לך תפוס את זה. ככה.‬
‫קדימה, טיפש.‬
‫אני בסדר.‬
‫הכול טוב.‬
‫מאיפה כל אלה?‬
‫למי יש יד חמה?‬
‫טוב. הינה. אתה יכול לטעום את זה.‬
‫בסדר, בוא נלך להביא אותה.‬
‫תראה את זה, גוז.‬
‫ראית את זה, דיט?‬
‫זה לא הבשר, זה החום.‬ ‫-טוב.‬
‫ואמצעי ההרתעה אמור להשתחרר‬
‫ממש… עכשיו.‬
‫מה, זהו זה?‬
‫ואו. זה מפחיד כל כך.‬
‫לעזאזל.‬
‫זה היה אמור להיות לא-קטלני.‬
‫זה בטח לא חוקי, נכון?‬ ‫-טנקה שלנו.‬
‫הוא כנראה לא שיחק משחקים.‬
‫אז זהו זה, דיטר? עכשיו הוא בטוח?‬
‫נראה לי שכן.‬
‫טוב, עכשיו כנראה שהשטח פנוי.‬
‫בהצלחה עם זה.‬
‫בחייך, גוז. הכיף רק התחיל.‬
‫כן.‬
‫כן!‬
‫קדימה!‬
‫כן!‬
‫חתיכת חרא מטונף.‬
‫לעזאזל!‬
‫אתה בסדר שם, דיטר?‬
‫אני בסדר.‬ ‫-כן?‬
‫תעזור לי, מר ואנדרהו?‬
‫כן, ילדון. בטח.‬ ‫-תודה.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫אם אצליח לפתוח אותה…‬
‫זה יהיה או הרס או התחדשות.‬
‫מוות… או לידה מחדש.‬
‫זה עמוק, אחי. אבל אהבתי.‬
‫ההחלטה התקבלה ברגע האחרון,‬ ‫אבל בסופו של דבר הנשיא נכנע‬
‫ללחץ להעביר את תאריך ההפגזה מהחג.‬
‫זהו ביטול של החלטתו הקודמת‬
‫לפיה הפלת הפצצה בארבעה בחודש תהיה,‬ ‫וזה ציטוט,‬
‫"ממש מגניבה, ומופע הזיקוקים האולטימטיבי",‬
‫ו"די פטריוטית, אם חושבים על זה."‬
‫לאור החשש שזעם גובר‬ ‫מצד קבוצות למען זכויות אדם‬
‫יגרום להפצצה להידחות לתאריך לא ידוע,‬
‫הממשל קיבל את ההחלטה הדרמטית‬
‫לא לדחות את ההפגזה,‬ ‫אלא להקדים אותה ב-24 שעות.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫הפצצה תופל הלילה בשקיעה.‬
‫הישארו עימנו…‬ ‫-אלוהים.‬
‫אתם צוחקים עליי?‬
‫מה?‬
‫חזרו אלינו לעדכונים.‬
‫ובנושא קשור…‬ ‫-זה מטורף.‬
‫…הארגון הבין-לאומי של מחקי אלביס…‬
‫נראה לך שהילדון כבר פתח את הכספת?‬ ‫כדאי שנעוף מפה.‬
‫פיטרס.‬
‫כן.‬
‫יש לנו בעיה.‬
‫הקדימו את שעת ההפגזה.‬
‫נחמד. אני שמחה שהחליטו‬ ‫להקדים את הפצצה הגרעינית.‬
‫נעשיתי קצת חסרת סבלנות.‬
‫בעוד 90 דקות המקום הזה ייהפך לאפר.‬
‫איך הולך שם למעלה?‬
‫טוב. האמת היא שמצאתי בריכה.‬
‫עבדתי על השיזוף שלי.‬ ‫אני צריכה שיהיה אחיד. אתה מבין אותי?‬
‫איך הולך שם?‬
‫כבר פתחתם את הכספת?‬
‫טיפה איטי יותר מכפי שחשבנו, אבל…‬
‫אנחנו קרובים.‬
‫טוב, אני בשלב השטיפה והווקס, אז תמהרו.‬
‫אני מחכה לכם, אחי.‬
‫הכול מוכן.‬
‫קיבינימט.‬
‫היי, דיטר. איך הולך עם הכספת?‬
‫סקוט, הוא עובד, אחי.‬
‫רואה את זה? ארבעת המנעולים?‬
‫אתה יודע מה זה?‬
‫לא.‬ ‫-לא, מובן שלא.‬
‫זה מנגנון סיבובי אקראי, נכון, מר ואנדרהו?‬
‫חיובי.‬ ‫-כן.‬
‫אתה, מר אצבע-נקניק…‬
‫בגללך פישלתי וחזרנו לנקודת ההתחלה.‬
‫אם תדפוק את זה שוב, זה יינעל לנצח.‬
‫הבנת? לנצח.‬
‫טוב, כמה זמן ייקח לך לפתוח אותה?‬
‫טוב.‬
‫שלושים דקות.‬ ‫-טוב.‬
‫שלושים דקות של דממה.‬
‫בסדר.‬ ‫-דממה.‬
‫של דממה, טוב?‬
‫מר ואנדרהו, תשמור על שקט בצוות שלך?‬
‫אני צריך להתרכז. תודה.‬
‫שלושים דקות, זה לא רע. נכון?‬
‫הפצצה הגרעינית תיפול עלינו‬ ‫בעוד שעה ועשרים.‬
‫נכון, מה שמשאיר לנו שעה‬ ‫לעלות למסוק ולצאת מפה.‬
‫זה המון זמן.‬ ‫-המון.‬
‫מה החלופה?‬
‫לרוץ לקצה העיר?‬
‫לא נראה לי שנספיק.‬
‫לא. לא צריך חלופה. אנחנו סומכים עליו.‬
‫כן.‬ ‫-הוא יצליח.‬
‫בוודאות.‬
‫נכון, ואן?‬
‫כן, לא. הוא מסתדר.‬
‫דיטר שלנו יצליח.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫זו בטח יציאת החירום.‬
‫כן, זה בטיפול.‬
‫בטח ככה הצוות האחרון נכנס.‬ ‫וגם גוררי-הרגליים.‬
‫היי, מה דעתך על טופו?‬
‫מה?‬
‫טופו. משאית המזון הבאה שלי.‬
‫חשבתי שאוכל להכין הכול מטופו.‬
‫המבורגר טופו, צ'יפס טופו,‬ ‫מילקשייק טופו, עוגת גבינה טופו.‬
‫אני לא יודע מה זה.‬ ‫עוגת גבינה טופו. לא יודע.‬
‫חשבתי שאולי,‬ ‫מאחר שכולם טבעוניים עכשיו, את יודעת.‬
‫בני האדם הבינו שהם לא בראש שרשרת המזון.‬
‫מה דעתך?‬
‫כן, זה בסדר.‬
‫כן.‬ ‫-תמשיך לחשוב.‬
‫הכול טוב שם למעלה?‬
‫כן. אנחנו מאובטחים.‬
‫לעזאזל.‬
‫כמה יש לנו בעגלה?‬
‫בקלות 200 אלף.‬
‫דמיינו מה יש בכספת.‬ ‫-תראה את זה.‬
‫זה הכי הרבה כסף שאי פעם החזקתי בידי.‬
‫ברגע שהדלת תיפתח, מה שיש שם…‬
‫נייר טואלט.‬
‫אני אקח אם אתה לא רוצה.‬ ‫-לא, זה בסדר. אני מסתדר.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-תפסתי.‬
‫- אולימפוס -‬
‫אלוהים.‬
‫חבר'ה, אני…‬
‫הצלחתי.‬
‫רגע, מה? הצלחת?‬
‫כאילו, ממש הצלחת?‬
‫הוא הצליח.‬
‫נותר רק לסובב את הגלגל.‬
‫כפי שהיה בלתי נמנע שננצח.‬
‫מר ואנדרהו, תתכבד?‬
‫טוב, בואו נזוז, חבר'ה.‬
‫יש לנו כ-20 דקות לפני שהמקום ייהפך לאבק.‬
‫נארוז הכול ונלך.‬ ‫-כן.‬
‫היי, ואני, איפה הראש שלך, חבר?‬
‫במקום טוב, סקוט.‬
‫הוא במקום ממש טוב.‬
‫מר ואנדרהו.‬
‫קדימה, גוז. ניקח הכול.‬
‫בדיוק כמו בימים עברו, נכון?‬ ‫טוב, לא בדיוק כמו בימים עברו,‬
‫אבל משוגע לא פחות.‬
‫כן.‬
‫מה קרה?‬
‫אני לא יודעת, סקוט.‬
‫היי, את יכולה לדבר איתי. מה קורה?‬
‫נראה לך?‬ ‫-כן.‬
‫אתה ממש טיפש. אתה יודע?‬
‫פספסתי משהו? כי אנחנו עשירים…‬ ‫-לא באתי בשביל הכסף, חתיכת מטומטם.‬
‫כלומר, שלא תבין לא נכון, אקח את המיליונים.‬
‫אבל…‬
‫באתי הנה בשבילך.‬
‫חשבתי שאולי יהיה בינינו משהו,‬ ‫אבל אז אתה פשוט…‬
‫נעלמת.‬
‫פשוט, לראות אותך שוב, זה…‬
‫מחזיר הכול.‬
‫וזה לא שחיכיתי. אני לא.‬
‫אני מאושרת.‬
‫אני בסדר.‬
‫פשוט חשבתי ש…‬
‫אולי…‬
‫חשבתי שדפקתי את זה…‬
‫לנצח.‬
‫"נצח" זה המון זמן.‬
‫אני מבין שטעיתי בנוגע לכול.‬
‫את ואני, אני וקייט.‬
‫ראית את קייט?‬
‫קייט?‬
‫קייט שם למטה?‬ ‫-לא פה!‬
‫קייט?‬ ‫-איפה היא, לעזאזל?‬
‫קייט?‬
‫קייט!‬
‫לעזאזל! אני יודע לאן היא הלכה.‬
‫סקוט, תקשיב לי. בוא נחשוב על זה.‬
‫נחכה לשאר.‬ ‫-אין על מה לחשוב. לא אחכה.‬
‫אני יודע לאן היא הלכה.‬ ‫היא בתי. אחזיר אותה.‬
‫אני באה איתך.‬ ‫-לא, את לא.‬
‫לא אתן לך לצאת לשם לבד.‬
‫תודה לך.‬
‫היציאה מכאן!‬
‫קדימה.‬
‫קדימה!‬
‫מה נראה לך?‬
‫הכסף.‬
‫הכסף. טוב.‬
‫גוזמן, שמור על הפינה הזאת.‬
‫לעזאזל!‬
‫קדימה, דיטר!‬
‫אוי, לא!‬
‫היי, מה אתה עושה?‬
‫מרטין, תן לנו לצאת.‬
‫אלוהים, עבדתי עלייך פעמיים.‬
‫את לומדת לאט.‬
‫לטנקה לא אכפת מהכסף.‬
‫מה שנמצא בשק הזה‬ ‫שווה פי עשרה ממה שיש בכספת.‬
‫טוב. אלך להרוג את הטייסת הטיפשה,‬
‫אחרי שהיא תיקנה את המסוק,‬ ‫ואטיס את עצמי מכאן.‬
‫טמבלית.‬ ‫-תוציא אותנו מפה!‬
‫לעזאזל.‬
‫לא!‬
‫אש!‬
‫היי, בובה.‬
‫את עדיין איתי?‬
‫קדימה.‬
‫לעזאזל!‬
‫שלושה.‬
‫טוב. נרוץ למעלית. נעלה לגג.‬
‫לא לעצור משום סיבה.‬
‫זוזו!‬
‫לעזאזל!‬
‫קדימה!‬
‫בואו נזוז!‬
‫קדימה!‬
‫יש!‬
‫קדימה.‬
‫פיטרס! מה הקטע?‬
‫תן לי 30 שניות.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫הראש של המלכה שלו.‬
‫מרטין אמר שישחרר את כולם‬ ‫מהמחנות אם אעזור לו.‬
‫אם לא אומר כלום.‬
‫שקרן!‬
‫לעזאזל! קדימה!‬ ‫-קדימה. בואו נזוז.‬
‫אני יודעת מה אני עושה. פשוט לך!‬
‫אעצור אותו!‬
‫לך! עכשיו!‬
‫לך!‬
‫נכון, בן זונה.‬
‫צעד אחד נוסף ואוריד לה את הראש.‬
‫טוב, עוד יותר.‬
‫מה אנחנו עושים?‬
‫פשוט תמריאו!‬
‫קדימה!‬
‫לעזאזל עם זה.‬
‫סקוט, זה היה זומבי בגלימה מחורבנת?‬
‫פשוט תטוסי.‬
‫איפה הכסף?‬
‫אין שום כסף.‬
‫אבל, פיטרס,‬ ‫קייט באולימפוס. חייבים להביא אותה.‬
‫כמה זמן יש לנו?‬
‫כתשע דקות.‬ ‫-לעזאזל!‬
‫חתיכת בן זונה. אם נעשה את זה…‬
‫כדאי מאוד שתמצא אותה, בנאדם.‬
‫אלוהים.‬
‫קייט?‬ ‫-גיטה.‬
‫קייט.‬ ‫-גיטה, מצאתי אותך. את בחיים.‬
‫אלוהים, קייט.‬ ‫-אלוהים.‬
‫קייט, חזרת לקחת אותי.‬
‫היי, פיטרס.‬
‫אל תדפקי אותי.‬
‫פשוט תלך!‬
‫ננשכת?‬ ‫-לא.‬
‫ננשכת?‬ ‫-הוא עדיין לא הגיע אלינו.‬
‫צריך ללכת מייד. בואו איתי.‬
‫טוב.‬
‫קייט?‬
‫קייט! אלוהים.‬
‫לעזאזל.‬
‫סיידי!‬
‫קייט!‬
‫קייט, קדימה.‬
‫קדימה!‬
‫קייט!‬
‫לעזאזל.‬
‫קייט!‬
‫לכו!‬
‫היא עזבה אותנו.‬
‫לעזאזל. היא עזבה אותנו.‬
‫רגע, אתם שומעים את זה?‬
‫אני יודעת. אי שם בין לעזוב אתכם‬ ‫לבין להציל את עצמי,‬
‫פיתחתי מצפון.‬
‫זה מתיש.‬
‫תיכנסו. קדימה, נזוז.‬
‫תמריאי!‬ ‫-לעזאזל!‬
‫תחזיקו חזק!‬
‫לא!‬
‫- מבזק חדשות‬ ‫פיצוץ גרעיני משמיד את לאס וגאס -‬
‫אבא?‬
‫היי.‬
‫אבא, שרדנו.‬
‫טוב.‬
‫תודה לאל שאת בסדר.‬
‫היי, זה לא כזה נורא.‬
‫זה לא כזה נורא.‬
‫זה בסדר. זה לא עמוק…‬
‫את לא חייבת לעשות את זה.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫אני יודע מה זה אומר.‬
‫לא.‬
‫היי.‬ ‫-לא.‬
‫חשבתי לי.‬
‫חשבתי הרבה, קייט.‬
‫זה חייב להיות כריך לובסטר.‬
‫את יודעת, למשאית המזון.‬
‫כן.‬
‫כריכי הלובסטר של סקוט.‬
‫כי כולם אוהבים כריך לובסטר מזורגג, נכון?‬
‫כן.‬
‫כולם אוהבים כריך לובסטר מזורגג.‬
‫היי.‬
‫היי, יש לי משהו בשבילך.‬
‫קחי.‬
‫אני יודע שזה לא מיליונים, אבל…‬
‫זה אמור להוציא את הילדים‬ ‫של גיטה מהמחנה אחת ולתמיד.‬
‫הינה, קחי את זה.‬
‫לכי תקני את המצב.‬
‫טוב.‬
‫אני גאה בך כל כך.‬
‫אני אוהב אותך, קייט.‬
‫אני מצטער שברחתי.‬
‫אני כזה פחדן.‬
‫אתה לא פחדן.‬
‫אתה האיש הכי אמיץ שאני מכירה.‬
‫אני אוהבת אותך כל כך.‬
‫אני מצטערת כל כך.‬
‫היי.‬
‫כן?‬ ‫-תני לי פשוט להביט בך.‬
‫אבא.‬
‫אני מצטערת כל כך.‬
‫היי!‬
‫- ברוכים הבאים ליוטה -‬
‫אני רוצה לשכור את המטוס האפור והשחור שם.‬
‫צר לי, אדוני. לצערי זהו מטוס פרטי.‬
‫אני לא יכולה פשוט להשכיר לך את המטוס הזה.‬
‫אבדוק מה אוכל לעשות.‬
‫תיהנה.‬
‫זה מדהים.‬
‫ברצינות, איך אתן מכינות את זה‬ ‫במטבח הפצפון מאחור?‬
‫זה כמו קסם.‬
‫בבקשה.‬
‫צריך להרים כוסית.‬
‫לא. אנחנו עובדות.‬
‫לא. רק אחת…‬
‫כוס אחת, הרמת כוסית אחת. זה ישמח אותי.‬
‫זה יהיה חשוב לי מאוד.‬
‫למה לא? נעשה את זה.‬ ‫-כל הכבוד.‬
‫אצטט את ג'וזף קמפבל הדגול שאמר,‬
‫"באמצעות ירידה אל התהום,‬
‫נחשוף את אוצרות החיים. במקום שבו תמעדו,‬
‫שם נמצא האוצר שלכם."‬
‫לחיי הטוויסט האירוני של הלא נודע.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫לחיים.‬
‫זה נחמד.‬
‫טוב. תחזור לשבת שם.‬
‫הינה. בסדר.‬
‫הינה, קחי אותן.‬
‫מצטער. אני טיפה נבוך.‬ ‫-טוב. הכול בסדר, חומד.‬
‫אני בסדר.‬
‫אתה לא נראה טוב.‬
‫יום ארוך.‬ ‫-העור שלך ממש קר.‬
‫אז איידע את הקברניט.‬
‫לא, פשוט אלך לשירותים‬
‫ואשטוף פנים. אהיה כמו חדש.‬
‫טוב. בסדר, בוא.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן. נקים אותך.‬ ‫-טוב. תודה.‬
‫נכניס אותך.‬ ‫-זה כאן, נכון?‬
‫כן, שם. הינה, ממש שם.‬ ‫-כן, טוב.‬
‫אתה בטוח שאתה בסדר?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫אני בסדר.‬ ‫-טוב, בסדר.‬
‫נו, באמת.‬
‫ערב טוב, מדבר הקברניט.‬
‫מייד נתחיל בהנמכה‬ ‫לקראת נחיתה במקסיקו סיטי.‬
‫אנא חזרו למקומותיכם וחגרו חגורת בטיחות.‬
‫לפי השעון המקומי, השעה היא 21:30‬
‫והטמפרטורה עומדת על 19 מעלות.‬
‫תודה שטסתם עימנו.‬
‫לעזאזל.‬
‫תרגום כתוביות: רותי זהרן‬