Jag har en bild i mitt huvud av en plats.
Ett hem, en kvinna.
Jag vet inte om nåt av det är verkligt.
Men det finns en känsla kring det.
Och den känslan är verklig.
Vet du vad? Jag kopplar in dig. Vänta kvar.
HALVÖN
OBSERVATORIET
HOTELL PLEJADERNA
DRÖMHUSET
Verkligen, vad tus...? Wittle svarar inte i telefon igen.
EMILY WITTLE DRA FÖR ATT SVARA
-Hej, älskling. -Hej.
Jag är så glad att du ringde tillbaka.
Hur är det med axeln?
Axeln är bara bra. Det värker lite i benet,
men jag tar medicinen, så... Nog om mig. Hur är det med dig?
Bara bra.
Jag ville prata med dig om min examen.
Jag fattar inte att du tar examen.
Du fattar inte? Verkligen?
Det är svårt att hänga med. Men jag är...
Jag är så stolt över dig.
Mamma ordnar en reservation på Cliff's Edge.
Okej? Det blir trevligt.
Jag vill att du kommer.
Vill hon att jag kommer?
Jag vill att du kommer, pappa.
Jag undrar om jag kanske tar ut dig och din bror dagen efter och...
Kommer du inte till ceremonin?
Det är klart att jag kommer. Jag ska sitta på läktaren.
Jag får se dig i din...mössa och dräkt när du går där och kommer jubla.
Jag vill inte komplicera nåt med din mamma...
Jag vet att jag klantade mig och jag vill att det här ska...
Fokus ska vara på...
-Pappa... -Ja?
Jag har så många tankar, jag önskar att du kunde se.
Säkert att du mår bra, pappa?
Jag mår jättebra, jag bara...
Låt mig...
-Får jag ringa tillbaka? -Okej.
-Jag älskar dig. Hej då. -Älskar dig också. Hej då.
Greg Wittle.
Bjorn vill träffa dig.
Okej, jag kommer.
-Hallå, Wittle! -Hej.
Har du tagit ledigt?
Nej, jag avslutade precis ett samtal.
Chefen vill träffa dig.
Ja. Jag ska gå dit nu. Jag pratade precis...
Vad har du där?
Nej, ingenting.
-Nej, det är privat. Ganska... -Visst.
Fan. Förlåt.
Det är okej, det gör inget.
-Låt mig ta det här samtalet. Ursäkta. -Ge dig...
-Nu, mr Wittle. -Okej. Jag kommer alldeles strax.
Kan du stänga dörren är du snäll?
För att ta ut på ditt recept, tryck åtta. För att...
Vänligen ange receptnumret, inklusive de fem siffrorna efter bindestrecket.
Du har angett receptnummer åtta, nio, sju, nio,
sju, åtta, fyra, fyra, fem,
fem, nio, noll, ett, ett, två.
Om det stämmer, tryck ett.
Vi saknar uppgifter om receptnummer
åtta, nio, sju, nio,
sju, åtta, fyra, fyra...
-Förlåt. -Hans schema är späckat.
Jag kommer på en gång. Jag avslutar ett samtal. Tack.
Nummer, tryck åtta. För apoteksavdelningen, tryck ett.
-Apoteket. -Hej, det här är Greg Wittle och jag...
Jag har ett litet problem med att ta ut mer på receptet.
Du kan bara använda det fem gånger. Du behöver få ett nytt recept.
Jag förstår. Jag har bara tagit ut igen fyra gånger.
Du måste räkna in den första gången i de fem, sir.
Men varför skulle... det första var inte ett återuttag.
Kan du bara vänta lite? Jag ska bara... Vänta kvar.
-Mr Wittle! -På väg genom dörren.
Uppfattat. Förlåt. Adjö. Tack.
Skulle det vara möjligt...hallå?
DROP IN VÄLKOMMEN SAFE HARBOR REHABKLINIK
TEKNISKA PROBLEM
Jag beklagar att du har tekniska problem.
Vad verkar vara problemet?
-Hej, Doris. Förlåt. -Följ mig.
Han måste ha gått ut. Du kan sitta där.
-Greg Wittle. Hur är det med dig? -Bra, Bjorn.
Tack.
Jag ska fatta mig kort.
Våra indiska motparter krossar oss, autobots jävlas med oss,
-och mycket av det beror på dig. -Vadå?
Var har du hållit hus?
Har du ritat bilder av ditt drömhus istället för
att svara i telefonen?
-Är det det... -Vad är klockan?
Ursäkta?
Det är så du borde ha lett det här. Du begravde möjligheten.
Vi börjar alltid med "Förlåt" här på Tekniska problem.
Det finns inget enkelt sätt att säga det här, men...
...du är avskedad.
Du är avskedad.
Greg?
Insidan av din skalle måste vara fantastisk.
Det här är början på ditt nya liv.
Bjorn?
TOALETT
Jag är snart klar!
-Är han inte här? -Inte än.
Toaletten är din.
Jag ska äta lite lunch, och han kan ringa mig
när han är tillbaka.
Jag beklagar att du har tekniska problem.
Vad verkar problemet vara?
Jag beklagar att du har tekniska problem.
Jag tar en whiskey. Dubbel. Utan is.
Uppfattat, Greggo.
Jag kommer strax.
-Jag sätter upp din nota. -Fint.
Du är verklig.
Ursäkta?
Du vet att du är verklig, inte sant?
Jag väntade på... Ursäkta, känner jag dig?
-Du blockerade mina krafter. -Förlåt?
Sluta be om ursäkt.
Jag ber inte om ursäkt. Jag hör inte.
Jag förstår inte vad du säger.
Jag känner inte igen dig.
Jag... Jag känner dig inte.
Det är alltid suddigt i början.
Jag heter Isabel. Sätt dig med mig.
Det är bra. Jag ska bara ta min drink, tack.
Du behöver ett alibi, eller hur?
Vadå?
Intressant utsikt?
Ditt nästa steg är oerhört viktigt.
Du vill inte tillbringa resten av ditt liv i fängelse.
Det vore väldigt illa. Titta på mig.
Jag ska hjälpa dig,
för jag känner mig lite skyldig till din situation.
Varför känner du dig skyldig?
Det är lite mitt fel att den här världen finns.
Oroa dig inte. Det kommer bli bra. Jag ska fixa det.
Men först måste du göra nåt för mig.
Jag har en pojkvän, ett ex.
Han är en riktig skitstövel. Och han är på toaletten.
Okej.
Han har nåt som är mitt. Lyssnar du ens på mig?
-Ja! Du...om din pojkvän. -Ex.
Han har mitt amuletthalsband. Jag behöver få tillbaka det.
Varför fungerar inte dina krafter på honom?
För att han är verklig, som du och jag.
Du säger verklig. Vad menar du med "verklig"?
Vad vill vi?
Ser du alla därutanför? De är inte verkliga.
Bartendern? Inte verklig.
Inget av det här är verkligt. Det finns väldigt få av oss.
-Jag tror att du behöver hjälp. -Nej. Du behöver hjälp.
Ge mig mitt halsband, så ska jag fixa ditt problem, Greg.
Hur vet du vad jag heter?
Jag läste dina tankar.
Jag skojar. Bartendern sa det precis, för en minut sen.
Kom igen, Greg.
Vad har du att förlora?
Varför är halsbandet så viktigt?
Det innehållet speciella gula kristaller
med kraft att manipulera den här falska världen.
Bra gjort. Det var snabbt. Var han besvärlig?
-Nej, han var avsvimmad. -Var han? Jättebra.
Gå tillbaka och ta plånboken.
Han bjuder.
Nej, jag kan... Jag har pengar.
Han är skyldig mig.
Okej, guapo, dags att lösa ditt problem.
Du förtjänar en nystart.
-Okej. -Jag ska fixa det.
Hallå? Ser du det här?
Världen är helt enkelt ljus som studsar runt dina neuroner.
Den är tillverkad och formbar.
Du är fri.
Han hoppade! Han hoppade ut från fönstret!
Precis här! Han begick för fan självmord mitt på dagen.
-Vad gjorde du? -Jag tänkte ta ett mellanmål.
Nu går vi.
-Gjorde du det där? -Gjorde vad?
Ett dussin vittnen såg honom hoppa ut från fönstret
och såg dig sen gå ut från baren tvärs över gatan.
Är du övertygad?
-Jag glömde min plånbok. -Glöm den.
Jag kan gå dit. Jag är ju oskyldig.
Du kan inte gå tillbaka. Du måste ligga lågt tills fallet avslutats.
Men vittnena såg mig vid baren.
Precis. Låt dem sköta snacket.
Det sista du behöver är att vara i ett mörkt rum,
med en lampa rakt i ansiktet och snuten som vill att du försäger dig
för du kommer säkert tabba dig.
-Ligg bara lågt. Har du en telefon? -Ja, varför?
...ojämlikheter i inkomstfördelning har ökat de senaste åren...
Vetenskapen ska rädda principerna.
Alla är inte övertygade.
Det är oförståeligt. Bjorn var lycklig. Han var inte deprimerad.
UTREDNING INLEDD BJORN PEDERSON DÖD
Det är omöjligt.
Självmord är den troligaste dödsorsaken.
Men polisen har inte uteslutit brott.
Du. Kom.
BILDER - NU DU HAR ETT NYTT MINNE
-Hej, jag är pappa och det här är... -Emily.
Och vem har du på tröjan?
-Det här är Sköldis. -Det är...
Det är jättebra.
-Gulligt. -Sköldis.
-Hur mycket? -Jag ger dig 60 dollar.
-Avgjort. -ID.
Jag har ingen plånbok. Jag...
-Har du ditt? Kan hon använda sitt? -Fyrtio.
Tio.
Det är bättre än att kasta den i soporna.
Absolut. Men de bara jävlas om man inte har ID, visste du det?
Nej, jag har ingen telefon. Så dum är jag inte.
-Vart är vi på väg? -Hit,
där du kommer vara säker tills fallet är avslutat.
Välkommen till mitt andra hem.
Det här är min Ophelia. Det är okej, gumman.
Jag kan inte stanna här. Är du hemlös?
Är det här lagligt, eller...
Jag uppskattar verkligen din hjälp, men jag tror att jag ska gå.
-Vart ska du gå? -Jag ska gå hem.
Jag bor på ett motell. Så jag går tillbaka till motellrummet.
Men jag har inte nyckeln för den är i min plånbok,
Så jag... Nej, för mitt ID ligger också i den.
Och mina pengar. Så jag har inget ID, eller pengar, men de kanske minns mig.
-De känner förhoppningsvis igen mig... -Hördu, du är hemlös.
Jag går inte hem för att jag skiljde mig nyligen.
Okej, stanna bara tills det har lugnat ner sig
och sen kan du hämta din plånbok, ett hus, eller en ny fru,
vad du än vill göra.
Jag har en tv, man kan titta på nyheterna utan ljud.
Har du elektricitet?
Ja. Och vatten.
Jag är inte hemlös. Jag bara lever utanför systemet.
Jag erbjuder dig ett säkert ställe att gömma dig på. Du bestämmer, okej?
Jag tänker inte böna och be.
Det är inte så att jag gillar ditt sällskap eller nåt.
BJORN PEDERSON FALL AVSLUTAT
-Inget brott? Ser du vad det står? -Ja.
-Du är officiellt fri. -Ja!
Tack. Jag ska lämna dig i fred nu.
Är det allt?
Så ivrig att gå härifrån.
Nej, det är jag inte. Jag...
-Lagar du något? -Jag har kastat ihop något.
Jag gillar...
Har du mer?
-För din oskuld. -Oskuld.
Jag tycker synd om Bjorn.
Det är klart att du mår dåligt.
För han var... han var inte en hemsk kille.
Han kunde faktiskt... vara ganska schysst ibland.
Lät oss ha shorts på jobbet ibland.
På sommaren, menar jag.
Nej, jag förstår. Jag förstår hur du känner.
Du dödade en trevlig kille som lät dig ha shorts på dig.
Och du tror att det är verkligt.
Men vet du vad?
Man behöver bara observera känslan, och sen släppa den.
Jag vill visa dig nåt verkligt coolt.
Ta den här tändaren, och du ser ljusen där borta.
Vifta med den mot ljusen.
Bra gjort.
Det var inte så svårt. Försök göra det utan tändaren nu.
Gillar du det?
Skojar du?
Snyggt. Bravo!
Nu när du har skapat en så fantastisk atmosfär, ska vi äta?
Berätta om det här drömhemmet.
Det är en ihärdig fantasi som jag inte blir av med,
och jag ritar alltid ett...
...hem på en halvö
och jag tappar bort mig i det.
Visa det för mig. Har du teckningarna?
Får jag se.
Jag är imponerad. Det är väldigt detaljerat.
Det är det som är grejen.
Det var lätt med detaljerna för jag ser det så klart inom mig.
Precis här finns en stig som leder till ett slags litet rum
som har en fantastiskt utsikt över de här bergen.
-Du älskar bassängen. -Ja, den är del av en gammal ruin.
Ser du att hotellet där, har ett observatorium?
Hotell Plejaderna.
Plejaderna. Ja, det är en stjärnhop.
Det känns verkligt för mig. Jag kan se det.
Greg, var tror du att det här är?
Var det är? Det är i Greg Wittles hjärndrivna sinne.
-Vad? -Och vem är det här?
Jag hade nästan glömt att den var där.
Det är jag. Titta på hennes ansikte.
Du ritade mig.
Greg, det här är ingen fantasi.
Det här är det verkliga livet. Bortom detta.
Nej, kom igen. Hur kan det vara så?
Men du vet att... hur...
Låt det vara större än din fattningsförmåga.
Du är min kille.
Är jag din kille?
Du är min kille.
Kyss mig.
Fungerar inte din telefon längre?
Jag visste att du skulle undvika mig.
Vi måste prata om pappa.
Jag behöver din hjälp.
Jag vill hitta honom. Jag vill att han kommer på min examen.
Låt det vara, Emmy, okej? Gör som mamma.
Nej.
Jag tror det vore bra för honom.
Det skulle vara bra för alla.
Tog han inte med dig till varje baseball-träning?
Jag hatade baseball.
Vem lärde dig att åka skateboard?
Det var han.
Jag minns det.
Jag minns när han slog sig när han skulle lära mig
och försökte imponera på mig. Jag slog mig också.
Men han ramlade ordentligt mer än ett par gånger.
Så, kan du bara...
hålla fast vid det? Hjälpa mig att hitta honom?
Det kan jag inte. Jag är ledsen.
Jag litar inte på honom längre.
"Hej, pappa, hur är det med ryggen?"
"Det är okej. Det är mitt knä som krånglar lite."
"Jag trodde att du hade fixat det."
"Nej. Du tänker nog på min axel."
Sluta.
"Din vänstra eller högra axel? Kommer din vrist paja nästa vecka?"
-Sluta. -"Alltid är det nåt."
Sluta!
Skithög!
Kräk!
Ner!
Fördomsfulla satmara. Slå ner henne.
Vadå?
Gör det.
-Nej. -Hon är inte verklig.
Ta henne.
Är du okej?
Nu!
Ja!
Se upp!
Jag behöver inte känna mig skyldig för Bjorn.
Kom över de där illusionerna.
Kom nu.
Varsågod.
Isabel! Fråga mig om jag gav dem mitt namn.
-Fråga mig. -Gav du dem ditt namn?
-Nej! Aldrig! -Nej! Jag gav dem inte ditt namn heller.
De kan inte jävlas med en om de inte har ett namn, eller hur?
-Är du okej? -Bra.
Hur verkar jag?
Bra, eller hur?
Ja.
Jag är lite förvirrad, men på ett bra sätt.
Oroa dig inte för det.
Är du hungrig? Vi går och äter!
MOTELL
-Hej. -Hej.
Har du sett min pappa? Han ser ut så här.
Har inte sett honom.
KONTOR
Han kan ha bott här för ett par veckor sen.
-Nej. Jag är ledsen. -Det är din tur.
Vänta! Du, D! Hallå!
Tack.
Nej. Jag tror inte det.
Om du skulle se honom, kan du ringa mig?
Visst.
-Tack så mycket. -Ja.
Vi ordnar en demonstration, det har blivit värre.
PROTESTERA MOT OJÄMLIKHET MINIMILÖN
-Kom om du kan. -Ja. Jag kommer.
Ge mig en kycklingsmörgås och pommes frites, okej?
-Vi ses därinne. -Och en läsk?
Ja, och en läsk.
Jag fixar det.
Vad vill du ha?
Kan jag få två kycklingsmörgåsar,
två stora portioner pommes och två läsk, tack.
Det blir 12,76.
Min vän har mina pengar. Låt mig...
Jag får beställa om en stund.
-Okej. -För jag vill få allt på samma gång.
Ja, inget problem.
-Det är lättare. -Visst. Inget problem.
DRIVE THROUGH
Jag är gravid!
Vill du gå ut, sötnos? Spendera lite pengar.
Kom hit, gullet. Hallå, kom hit.
Den är utgången. Men det betyder ingenting.
Vi kastar bort maten efter två timmar.
-Okej, tack. -Ja.
Det är lite kallt, men det är gott.
Jag har inget emot kall mat.
DROP IN VÄLKOMMEN SAFE HARBOR REHABKLINIK
Vi går och hittar Kendo och får amuletten påfylld.
Ibland tänker jag på dialekter.
Ibland kan det låta så kraftigt beroende på var du är.
-Men om du inte är därifrån... -Det är här du väntar.
Jag kommer tillbaka.
-Här? -Ja. Rör dig inte.
Hej, älskling.
Vem är den nye?
Jag vill inte prata om det.
Han är gullig.
Jag är här för lite gula. Fyll på den.
-Du krossade verkligen mitt hjärta. -Sätt igång.
Jag har verkliga känslor.
Hallå, vill du ha lite molly?
-Hårsh? Thaismack? -Nej.
-Chocho? Caballo? -Det är bra.
Mannen, det kvittar. Din förlust.
Är du säker på att han gick västerut?
Nej, jag är inte säker. Det sa jag aldrig.
Vänta, jag ser honom. Sir, kan du stanna här?
Kan du bara vänta en liten stund?
Pappa?
Emily!
-Hej. -Herregud!
Hur mår du? Vad gör du här?
-Jag... -Är allt okej?
Förlåt. Det har varit... det har varit ett par galna dagar.
Du måste följa med mig på en gång, okej?
Självklart. Jisses! Ja, visst. Nej, men...
Kan vi vänta en liten stund? Jag bara... Jag väntar på...
Väntar på nån. En vän.
-Sen åker vi. -Pappa.
Snälla.
Skynda på för fan, Kendo.
Jag måste göra det rätt.
Och jag måste vara nånstans.
Examen! Herregud!
Jag glömde inte. Jag kommer definitivt att vara där.
Och jag vill ta dig och Arthur till Cliff's Edge med er mamma,
om hon tillåter det.
Jag har redan tagit examen.
-Vadå? -För två veckor sen.
Det är okej.
Det är okej. Här, du ska få...
Jag har så många...
Tankar som jag önskar att du kunde se.
Du ska få...
Det är mitt telefonnummer, okej?
Ring mig när du är redo.
Är han verklig?
Det skulle du väl vilja veta?
Vem var det där?
Hallå, vem var det?
Det är min dotter.
Strunta i henne, hon är inte verklig.
Varför säger du det?
För det är sanningen.
Jag hittar inte på den här skiten.
Vi går härifrån och tar lite av det här.
Jag tror inte att jag vill ha.
Jag vill inte ha några specialkrafter just nu.
Okej. Det är inte så att nån tvingar dig eller nåt.
Jag säger inte att du gör det...
Tror ni att ni kan gå genom mina kvarter gratis?
Oroa dig inte för mig, va?
Jag är okej. Men jag vet inte om du är det.
Gå inte iväg.
-Isabel, kom igen. Ge mig en. -Du ville inte ha nåt.
Folk gör misstag. Jag gjorde ett misstag. Låt mig inte böna och be.
Isabel, snälla, kom igen.
Hallå, det är...det är allt vi har.
Du! Se på dig!
Du är som den telekinesiska krigaren!
Greg, det är okej.
Isabel?
-Tänk snabbt, Greggo! -Ja.
Bra för dig.
Hej. Du har kommit till Emily. Lämna ett meddelande.
Hej, det är pappa, och jag...
...försöker bara få tag i dig. Du känner nog inte igen numret.
Jag ringer från en automat, men jag försöker igen.
Jag har inte min mobil.
Okej, tack.
-Var i helvete var du? -Hallå!
-Jag trodde att du hade stuckit! -Du var inte här när jag vaknade.
-Jag lämnade en lapp. -Jag såg ingen lapp.
-Vad är det här? -Jag såg den inte.
-"Kommer snart. Pusspuss..." -Jag såg den inte.
"...kram, Isabel."
Förlåt.
Jag gick till...
Jag gick för att skaffa gödsel till Ophelia.
När jag vaknade, skrek jag: "Isabel..."
Vi har inga gula kvar.
Jag visste inte...
Nån har varit här, Greg.
De gula saknas.
-De tog teckningarna av vårt hus. -Nej, det var jag.
Nej, jag har dem. Här.
Varför? Varför tog du...
Varför tog du bort dem?
Nej, jag...
Det är vårt minne av vårt hus.
-Försöker du glömma? -Nej. Jag ville bara titta på dem.
Tog du dem för att du sticker?
Nej! Det gjorde jag inte! Jag kände...
Jag kände mig generad av att de satt där, för det är som...
-Träffade du henne? -Nej.
Berätta sanningen.
-Jag träffade henne inte. -Och bilden?
-Ringde du? -Nej.
Nej! Jag tänkte på det, men jag gjorde det inte! Jag träffade henne inte.
Jag försökte, men... varför är det så hemskt?
Det ska inte hända.
Isabel, sluta.
-Jag förstår inte. -Isabel, jag träffade henne inte.
Jag är orolig för dig, Greg. Jag är verkligen orolig.
Du dras in i illusionen och du drar mig med dig.
Jag vet att det här inte är verkligt.
Jag kan nästan inte andas och...
Och...
...det vänder sig i magen, huden värker och det känns som om jag drunknar.
Och jag vet att det här inte är verkligt.
Du förförs av simuleringen.
Jag förlorar dig.
Jag tror att vi kanske borde sluta umgås.
Du är min själsfrände.
Du kan inte bara gå iväg och tro att du kan koppla bort mig.
Om du kunde se vad som är verkligt och vad som inte är det,
skulle du veta.
Du förväntas veta det.
Hur ska jag kunna veta det?
Du säger: "Han är verklig" och: "Hon är det inte",
då måste jag tro på dig, eller hur?
Det är ditt trick. Det tvingar mig att bli beroende av dig.
Nej. Det får mig att... det är väldigt smart.
Det får mig att tro på dig. Men vet du vad?
Jag har aldrig trott på dig.
Hur skulle nån tro på dig?
Säg nåt som får mig att tro på dig.
-Visa mig nåt. -Okej.
Okej, jag fattar.
Du...du måste se det själv.
Se vad?
Vi måste ta en speciell slags kristall, annorlunda än de gula.
De är väldigt ovanliga. Jag fick dem från Kendo.
De är blå kristaller. Det är en utfartsmekanism.
De kommer att skjuta ut oss från simuleringen.
Vi måste ta tio var.
Två, tre, fyra, fem, sex, sju, åtta,
nio, tio.
En, två, tre, fyra, fem, sex. Fan.
Räcker det?
Skit samma, vi får chansa.
Var fick du måttet ifrån?
Det är teoretiskt. Jag tror att vi klarar oss.
Man måste ta det genom näsan.
Kom.
Kom igen. Vi måste komma ur den här dumma simuleringen.
Är det säkert?
Typ.
Dr Clemens, är allt bra?
Ja, Liang.
Få inte panik.
Vi kopplade medvetet bort oss från hjärnboxen.
Dr Wittle bildade en ohälsosam bindning till en FGP igen
och han drog mig med.
Och er utfartsmekanism?
Blå algoritm, som förväntat.
Men den här gången var det inte lätt att få tag i kristallerna.
Tack gode Gud att Kendo har utvecklat en sådan talang för att hitta dem.
Om du inte har nåt emot att jag frågar,
hur kändes den här?
Det var inte krig eller extrem fattigdom.
Men, för tusan, det var otäckt.
Jag är så glad att kunna andas frisk luft.
-Koppla loss dr Wittle är du snäll. -Okej.
Hej, dr Wittle. Mår du bra?
Jag mår okej.
Tja...
...det här är för att få upp dina elektrolyter.
Tack. Vad är det?
Gatorade lime.
Ta det lugnt bara.
Där är han.
Välkommen hem.
Vad är en FGP?
Notera minnesluckan.
Du sa FGP. Du var...
Ja. Det är en förkortning för fejk-genererad-person.
Bara de här volontärerna är verkliga.
Sparade du våra inkarnationer?
De är automatiskt i molnet. Ska jag sätta igång det nu?
Ge oss ett par timmar. Jag tar med dr Wittle på lunch.
Det låter bra. Jag kommer att vara här.
HJÄRNBOX - EMILY/SCAN FGP
Vissa FGP:er är mer övertygande än andra.
Vad tycker du?
Jag tycker att det här stället är överväldigande.
Bra överväldigande eller dåligt överväldigande?
Fantastiskt överväldigande.
Vad är det med alla...
Vad är det med hologrammet, eller spökmänniskor?
Telenärvaro. Det är jättepopulärt nuförtiden.
Hej, dr Clemens, dr Wittle.
-Hur går det med forskningen? -Det tar sig.
Några problem som vi borde veta om?
Nej. Trevligt att råkas.
Vilken blick hon gav dig.
"Är det några problem jag borde veta om?"
-Mår du bra? -Ja. Jag mår bra.
Vill du ta den natursköna vägen?
Ja.
Varför minns jag inget av det här?
Oroa dig inte.
Det händer ibland med volontärer. I alla fall för vissa.
Det kommer att gå över.
Tänk snabbt, Greggo.
Grattis, polarn.
Lägg bort den där aha-upplevelsen.
-Vi måste skaffa lite olivolja. -Nej, Greg.
-Jo! -Nej, vi har litervis hemma!
Hemma?
Jag kan inte tro det.
Jag sa ju det.
Hotell Plejaderna.
Ja.
Vilket fantastiskt namn på ett hotell som har ett eget observatorium.
Lek med lätthet.
Hur kom den här världen till?
Är inte minnet tillbaka?
Nej. Är det dåligt?
Jag var så rädd för att förlora dig.
Jag tog ett oansvarigt och dumt beslut.
Vi borde inte har stuckit så där utan den lämpliga dosen och...
-Den kanske inte kommer tillbaka. -Vem bryr sig?
Jag älskar att inte minnas det här stället för jag får upptäcka det igen.
Jag går omkring som en nyfödd,
och upplever all denna skönhet för första gången.
Jag vill bara veta, var kom den ifrån?
Har det alltid varit så här?
Nej.
Det här stället var faktiskt värre än det vi precis lämnade.
Det blev så illa.
Det var så mycket föroreningar
att folk föll döda ner på gatan.
Fattigdomen var...outhärdlig.
Jag kan inte...
När jag ser det här, kan jag inte föreställa mig det. Vad hände?
Tre saker.
-Bara tre saker? Okej. -Ja. Kan du gissa?
-Nej. -Kom igen.
Jag vet inte.
Automation, syntetisk biologi,
och gruvdrift på asteroider.
Det hade jag inte gissat.
Jag har...
Jag ska få tillbaka ditt minne. Jag ska sätta igång det.
Du kommer tillbaka. Titta här.
Jag är rädd.
Ja!
Tankevisualiseraren!
TANKEVISUALISERARE
Minns du inte din bebis?
Du uppfann den här.
Uppfann jag den?
Den är jättepopulär i väldigt små cirklar.
-Testa den. -Vad är det?
En tankevisualiserare?
Okej, jag vet inte vad det är.
Presentera dig själv.
Hej. Jag heter Greg Wittle.
Jordgubbar.
En dinosaurie som simmar i havet.
En gepard som jagar en gasell.
En vulkan.
Min favorit, gör min favorit.
Säg: "Vi är i knipa."
Vi är i knipa.
Jag älskar det. Men vet du vad?
Det är inte bara en leksak.
Den är otrolig för att illustrera saker.
Sitt rakt och var uppmärksam, dr Wittle.
Vetenskap räddade världen.
Syntetisk biologi löste alla miljöproblem
och gruvdrift på asteroider skapade
högvis av nya pengar.
Och killen som hade bolaget för gruvdriften på asteroiderna...
Han där.
Ja! Han började dela ut alla de här gratispengarna.
Varenda person här
får en basinkomst på 500 000 om året.
Sen såklart, robotarna,
de tog över alla tråkiga och trista uppgifter.
Vi har frihet och tid
att utforska våra passioner, vetenskap, konst, vad vi vill.
Vad man än ville.
Vi gick från en trasig värld
till en vacker, hållbar, säker, fredlig jord.
Du måste hålla med om att det är spektakulärt.
Ja.
Men vet du vad?
Vad?
Saken är den att...
det är fantastiskt
hur lätt människor kan vänja sig även vid nåt så spektakulärt.
De flesta säger att okunnighet är lycka.
Men jag säger...
...att man måste uppleva det goda för att uppskatta det dåliga.
Nej, tvärtom.
Exakt.
Så det är därifrån hjärnboxen kommer.
-Den fungerar. -Menar du verkligen det?
-Ja. -Du tror verkligen att den fungerar?
Titta på mig.
Jag sitter här, jag kunde inte vara mer...
Jag kunde inte vara mer tacksam.
Greg.
Vi tar en simtur.
-Det kan vi inte. -Jo, det kan vi.
-Nej, vi måste tillbaka. -Nej.
-Nej, vi måste gå till labbet. -Vi ska, om en liten stund.
Kom igen.
-Jag måste ta det här på allvar. -Jag tar det på allvar.
-Du kan inte låta mig prova... -Det är mitt bidrag till världen.
-Och sen ta bort det. -Jag har sabbat det.
Jag stack därifrån innan det var över på grund av dig.
Hör på. Vi ska åka tillbaka.
Vi ska bara knapra på det här äpplet i ett par dagar till
och sen åker vi tillbaka.
Och först ska vi simma. Kom igen.
Jag är rädd.
Håll käften. Håll bara käften.
Bara en dag.
En dag till?
Det är allt.
Försiktig!
Är det en liten fest på gång?
-En vad? -Soirée, en fiesta.
Just det!
Mixen! Konstnärer och forskare
träffas två gånger i månaden. Jag glömde bort det.
Vem har minnesproblem nu, älskling?
Oroa dig inte, det händer vissa av volontärerna.
-Det borde komma tillbaka. -Cállate!
OBSERVATORIUM
Är det så här du föreställde dig det?
Hotell Plejaderna?
Tack.
Så trevligt.
Hej!
Doktor Clemens!
-Doktor Nye! -Så kul att träffa dig.
Tack för att du tog dig tid.
-Har ni det bra? -Det har vi.
-Minns du Greg? -Dr Wittle!
Ja, Greg.
Vi beställde en av dina tankevisualiserare.
Den är jätteroligt. Har du nånsin sagt till den: "Jag är i knipa"?
-Ja. -Har du gjort det? Det är så roligt.
-Nej, hör på: "Jag är i knipa". Testa. -Okej.
Det är otroligt! Ni ser så bra ut.
-Du också. -Tack för att ni tog er tid.
-Den här? -Ja!
Jag har den när jag struntar i hur jag ser ut.
Fortsätt, galna ungdomar.
-Okej. -Tack.
Njut.
Han har din tankevisualiserare!
Nu är jag imponerad.
Kanske, men bara kanske, är helvetet inte en så hemsk plats.
När jag hör om: "Gode Gud, kokande olja i helvetet",
är min första tanke vilda fester, grillande, orgier,
alkohol och så vidare.
Tänk om det här är det riktiga livet i helvetet?
Och tänk om det i helvetet, då och då,
kommer en representant för djävulen till de som har det roligt där
och säger till dem: "Hör på här,
vi kommer bli observerade i en kvart av himmelen.
Så var snälla och låtsas att ni lider."
Jag är glad att jag fick tag i dig ensam. Jag vill säga nåt till dig.
Det sägs att det har varit problem med Isabels forskning.
Har du hört nåt om det?
Nej, jag... jag har haft en bra känsla.
Alla vill att hon ska lyckas. Men det här gäller hennes rykte.
Vad sa han? Vad ville han?
Vad sa han till dig?
Han sa att alla vill att du ska lyckas.
-Verkligen? -Det är inte nåt dåligt.
Så varför sa du inte vad han sa?
Det är skitsnack. Tror du att jag går på det?
-Tror du att jag är dum? -Isabel, han...
Tror du inte att jag vet att alla här skrattar åt mig?
Vad fan tittar du på?
-Isabel. Hallå! -Nej.
-Ingen här tror på mig. -De vill att du ska lyckas!
-Säg inte ingen. Jag är här! -Visst.
-Du tar deras parti! -Hör på, jag är här. Jag tror på dig.
Eller hur?
Jag tror på allt du gör.
Ditt tålamod med mig är underbart.
Vi går härifrån.
Min mormor brukade säga:
"Universum sitter på ryggen av en sköldpadda."
Och jag brukade fråga: "Mormor, vad står sköldpaddan på?"
Hon svarade självsäkert: "En annan sköldpadda.
"Och den står på en annan sköldpadda.
"Och den, på en annan."
Det visar sig, att det är sköldpaddor hela vägen ner.
Jag skulle inte gå nära honom. Han kan vara oberäknelig.
Det är lite kallt. Det väntade jag mig inte.
Klagar redan.
Jag mår bra, det är bara lite kallt.
Jag har en chans. En chans.
Jag ska visa de här arroganta, nedlåtande, skithögarna
att det är en mänsklig rättighet att få tillgång till hjärnboxen!
Publicera nu. Sluta vara rädd. Ut med det och låt folk bestämma.
Vi måste tillbaka in i hjärnboxen, Greg.
Jag behöver fullständiga data. Vi måste avsluta cykeln.
Du har nog med data, Isabel.
För att inte nämna det faktum att jag inte återvänder.
Sluta tvivla på dig själv.
Varför bryr du dig så mycket om vad de tycker?
Ut med det.
De kommer tycka att det är jättebra.
Och om de inte gör det...
Och om de inte gör det?
Då är vi här, precis här.
Tillsammans.
Sa du inte att vi var själsfränder?
Skulle du låt mig intervjua dig på scen?
Det skulle vara en ära.
Vår presentatör, doktor Isabel Clemens,
banade väg för hjärnboxsimuleringar.
Fula simulerade världar som användare kan koppla upp sig på
för att generera uppskattning för den verkliga världen.
-Doktor Clemens. -Tack så mycket.
Vad är salighet?
Salighet är inte en känsla, det är ingen plats.
Salighet är ett sinnestillstånd som bara kan uppnås
genom att uppskatta kontrasten med det motsatta sinnestillståndet.
Men bevisen talar för sig själva.
Möt mitt bevis, doktor Wittle.
Varsågod och sitt, doktor Wittle.
HJÄRNBOX
Innan vi ansluter en volontär till hjärnboxen,
ställer vi alltid en rad frågor.
Nu ska jag ställa samma frågor till dr Wittle,
så vi kan jämföra hans svar med hans tidigare.
Doktor Wittle, hur känner du dig just nu?
Jag mår jättebra. Jag är glad att vara här,
och tackar för det trevliga mottagandet.
-Doktor Wittle... -Ja.
Hur känner du dig just nu?
Bra. Jättebra. Ja, visst.
Är det verkligen den första frågan?
Eller snackar vi bara skit tills du börjar?
Några klagomål, doktor Wittle?
Nej. Inga alls. Det...
...känns som om jag har dött och kommit till himlen.
Utan den döende delen.
Doktor Wittle...
-Ja. -Har du några klagomål?
Förutom att vara din försökskanin?
Bara de vanliga med- och motgångarna i livet.
Jag menar... får jag vara lite gnällig?
Jag är lite frustrerad, jag får inte värmen i poolen
att fungera.
Jag menar, hur jävla svårt är det att värma upp en pool
så att det inte känns som om man är med i isbjörnsklubben när man hoppar i?
Doktor Wittle...
Känner du att du saknar nåt eller nån i ditt liv just nu?
Doktor Wittle?
Greg?
Jag känner inte att jag saknar nåt.
Doktor Wittle...
Ja, doktor Clemens.
Känner du att du saknar nåt eller nån i ditt liv just nu?
Det är...det är en korkad fråga.
Jag skämtar, jag bara skojar.
Var snäll att svara ärligt. Det är så det här fungerar.
Okej. Det är så det fungerar.
Ja.
Ja, det är nåt som fattas, men jag vill inte prata om det.
Som ni kan se,
den här en gång frustrerade och griniga mannen...
...är nu en man full av förundran och...
...och uppskattning,
och med en hunger att njuta av varje andetag av livet.
Tack.
Gratulerar. Du visade att alla hade fel.
Tack så mycket.
Jag läste din avhandling,
och jag ska skicka den till tidningen Natur och vetenskap
och hoppas att den kommer på framsidan. Den är fantastisk.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Håll ut, det kan finnas en professorstitel i framtiden.
Jag måste berätta för Greg. Har nån sett doktor Wittle?
Tack.
-Och för min herre? -Cabernet Sauvignon.
Champagne.
Vänta, vad...
Ursäkta mig. Vänta, låt mig bara hälsa.
Doktor Clemens...
Var kom den ursprungliga idén från? Vad var fröet?
-Ja. -Ja. Grattis, doktor.
-Tack så mycket. -Underbart arbete.
Jag måste hitta nån just nu.
Snälla, stanna, jag vill bara... Jag vill höra din röst.
Är du verkligen här?
Ja. Jag är här med dig.
Så du är verklig?
Jag är verklig.
Är du i Isabels arbetsrum?
-Är du en av volontärerna? -Jag heter Emily.
-Nej, jag... -Jag är Emily.
Jag vet vem du är, men hur kan du vara här i den verkliga världen?
-Jag är din dotter. -Jag vet.
Jag tror inte att jag har en verklig dotter här i den verkliga världen.
Du heter Greg Wittle.
Du har en son och en dotter.
Arthur och Emily.
Du tänker inte klart för du är alldeles förvirrad.
Jag har varit i ditt tält, pappa.
Det är okej.
Ja, men det är svårt att förstå vad som är vad.
För det börjar kännas som om nån luras.
När jag var sex...
...då...
...då stoppade du om mig och...
...jag sa: "Var försiktig, du får inte förstöra mina flätor",
och du sa:
"Älskling, jag kan inte förstöra din hjärna,
"för den är inne i ditt huvud, skyddad av ditt skelett."
Och jag sa:
"Nej, mina flätor, pappa.
"Mina flätor. Inte min hjärna."
Flätor.
"Flätor", inte "hjärnor".
-Du minns. -Ja, jag minns.
Okej, sluta.
Doktor Clemens, berätta om fröet, vad vet du om det?
Men doktor Clemens föreslog
att de här ekona av minnen från hjärnboxvärlden skulle blekna bort.
De är en sidoeffekt av att inte ha nog med blå kristaller.
Snart kommer du behöva välja mellan de här världarna.
Och kanske,
på nåt sätt,
är de
båda verkliga.
Så, bara...
...bara...
...gör det som är bäst för dig, okej?
Greg!
Släpp mig!
Isabel!
Greg!
Fan.
Jag använde krafterna.
Det är omöjligt. De ska inte fungera här.
Det här är riktigt illa.
Vi måste tillbaka till labbet. Vi behöver fler blåa kristaller.
Varför ska vi in igen?
Det är en usel idé!
Vi tog åtta istället för tio.
Men du sa att det var teoretiskt.
Jag hade missförstått.
Du måste förklara allt för mig!
Cellerna från hjärnboxen måste ha tagit sig in i våra huvuden.
Det är som om vi tar med några av simuleringarna hit med oss,
även när vi är bortkopplade.
Okej, så hur fixar vi det?
Vi tar tio blå kristaller var.
-Kom igen, Liang. -Har de inte kristaller här?
De finns inte här. Vi måste återvända.
De tillverkas bara därinne.
Det är ett problem. Huvudhjärnans GABA-nivå är låg.
Vi åker nu.
Jag kan få den att åka upp i några sekunder.
Är du beredd?
Doktor Clemens, din studie då? Ditt uppdrag?
Håll käften och tryck på knappen!
Vi tar itu med det senare.
TANKEVISUALISERARE
Älskling, vi är tillbaka!
Kom igen, vi går och letar reda på Kendo.
-Är Kendo här? -Du får inte komma in här.
Håll truten.
Okej, era falska jävlar. Var är Kendo? Vi behöver 20 blå.
-Ingen har blåa. -Kendo kommer ha det.
Var är han?
Vi börjar om. Var är Kendo?
Var är han?
Vad gör du vid liv? Hallå, Bjorn!
-Kan någon ringa vakten? -Okej. Killar!
Jag såg när du föll från fönstret. Ni såg det också!
-Okej. -Han föll ut från fönstret!
-Bjorn, titta på mig! Jag är lugn! -Vill du att jag ringer henne?
-Är det ett skämt? Låt bli! -Försök att få lite mat.
-Kom igen. -Nej, säg bara varför!
Nu! Flytta på dig!
Stick! Kom igen!
Jag har hittat Kendo.
Bjorn lever. Min chef lever.
-Såg du det? -Herregud!
Det är en FGP! De startade om honom! Kom igen!
Är Kendo hos Doc Henry's?
-Nej, men vår bil är det. -Fejk!
Hej, snyggingar.
Har nån lite Tabasco?
Tabasco? Vad fan snackar du om?
Tårgas. För busarna.
Stick härifrån med dina trasiga tänder.
Ge den här subban en tandborste.
Ja, jag har trasiga tänder, men jag har en tjuga också. Ge mig det.
Vem har det?
Fejk, fejk, fejk, fejk, verklig!
Är du på humör?
Det är bara därför jag kommer till det här skithålet.
Så...
Vad vill du ha?
En avsugning och ett finger i röven.
-Visst. -Okej.
-Låt mig ta mitt läppstift. -Okej.
Helvete!
Nej, plånboken!
Ja! Blåa! När kör vi!
Titta vad jag hittade.
Jävlar, ja!
Filosofisk fråga, Kendo är verklig.
-Så om Kendo, om han... -Ja, Kendo är verklig.
Men om han dör här, dör han inte där.
Jag ska inte göra honom nåt. Sluta titta på mig så där.
Doktor Clemens!
Kendo. Vi behöver blå kristaller.
Jag hinner inte förklara, men skiten faller sönder en nivå upp.
-Ge mig dem. Gå och hämta dem! -Okej, visst, på stubinen.
-Hämta dem! Nu! -Okej, jag har dem på mig här...
Fan! Doktor Clemens, vad gör du?
Hallå!
Jag trodde han drog en pistol, men han hade dem faktiskt.
-Förlåt, Kendo. -Förlåt?
Det börjar kännas som om du hittar på det här allt eftersom.
Han mår bra. Kanske en mild magvärk, men han mår bra.
-Polis! -Stanna!
-Stanna där ni är! -Kom med här!
Det här är fejk!
Kan du springa fortare?
-För mycket springande. -Kan vi inte bara ta de blåa här?
Vi måste ta oss till manicken i lägret för att ta dem genom näsan.
Varför tog vi inte den innan vi började skjuta folk?
Skynda på!
Okej.
De ringde. Han tiggde utanför sitt gamla kontor.
Kan du följa med mig? Jag behöver dig.
Vi måste ta tio var.
Det räcker inte!
-Det räcker inte! -Räkna om dem!
Kom ut med händerna upp!
Va? Det är kört! Herregud.
-Vad betyder det? -Vi är körda.
-Ja, vad betyder det? -Vi är så körda.
En av oss får åka hem
och den andra blir fast på det här stället.
-Nej, jag stannar inte här. -Vi hamnar i fängelse,
-för alltid! -Nej, lyssna på mig.
Vi måste sticka. Jag kan inte stanna här.
Oroa dig inte, det är okej.
Vi ser er bakom trädet.
-Ta det du. -Okej.
Och du kommer vara okej. Okej?
Jag ska...
Vi kanske kan dela det.
Det kommer inte fungera. Gör det nu.
Jag har en idé!
Tänk om du dödar mig?
Ta den här och krossa min skalle,
och sen ses vi där.
-Jag tänker inte... -Det är skitsnack.
Jag tänker inte göra det. Tänk om det inte fungerar?
Kendo då?
Jag kanske dödade honom, jag vet inte.
Jag vet inte vad jag ska tro!
Fan också! Helvete!
Är vi omringade?
Ta er ner dit! Kom igen!
Vi är i knipa. Vi är i knipa, älskling.
Ja, vi är i knipa.
Okej. Kom nu.
Följer du inte med?
Jag stannar här. Jag finns här för dig.
Tack.
Fan!
Den här skiten...
Det här är hemskt.
Det här... Det här är en jävla mardröm!
Det är mitt fel. Jag skapade det här.
Jag skapade den här skiten. Det här är jag.
Men det är vackert också.
Det är det!
Till och med med snuten som kommer,
med oss som flyr och bara...
Alla spelar sin roll. Vi vet aldrig hur det kommer att sluta.
Ena stunden åker vi rullskridskor och skrattar, minns du?
Nästa stund, har du inte råd med en smörgås.
Stunden därefter, vet man aldrig.
Det är det jag älskar här och vad du skapade.
Man vet aldrig vad som kommer att hända.
Det är för jävligt! Och det är fantastiskt.
Jag sticker inte.
Jag sticker inte!
Pappa!
Håll utkik. Håll dig tillbaka!
-Nej! Snälla vänta! -Gå! Hoppa in i bilen!
Nej, vänta! Vänta!
Pappa!
Förlåt.
Hon är vacker.
Gå.
Kom igen, era jävlar!
Kom igen!
-Frun, vad har du i handen? -Upp med händerna. Får jag se dina händer!
VÄLKOMNA IN SAFE HARBOR REHABKLINIK
Det här är Gregs första gång.
Välkommen, Greg.
Här finns det inget stigma för det du går igenom.
Varje människa på den här planeten kan relatera till att vilja jaga salighet.
Det är ett öppet forum, så du kan säga vad du vill.
Vi lyssnar.
Den här kvinnan säger att hon är min dotter.
Och jag tror henne.
Hej, pappa.
Förlåt att jag är sen, jag...
Jag såg de här blommorna efter vägkanten.
Jag tyckte att de var fina. Bara...
Du är inte sen, pappa.
Du är här.
Undertexter: Kerstin Teglof
Kreativ ledare Bengt-Ove Andersson