A NETFLIX BEMUTATJA
Ez nagyon gáz.
Nem láttad véletlen Mattet?
Az emeletre ment.
- Szia, anya! - Szia!
Ne öltöztess!
Minden rendben lesz.
Együtt túljuttok rajta,
mert az Úrnak terve van veled.
- Tudom. De ne add rám a cipőmet! - Csak kapd össze magad!
És legyél olyan csodás és különleges, amilyen mindig is voltál!
Ne kösd már be a cipőmet!
Ne kösd be, anya!
Hamarosan megcsináljuk.
Hogyhogy hamarosan?
- Még két hét lenne a szülésig. - Igen.
Kevés a magzatvize.
A lányuk pedig elég érett, úgyhogy kapjuk ki őt!
- Kislány. - Hallottam. Most mondta.
Elnézést. Nem akarták előre tudni?
Tudná, ha ön lenne az orvosunk,
aki pont a héten tudott elutazni Mauira, tiszta őrület.
Miért ne menne testszörfözni?
Csak az első gyerekünk.
És farfekvéses, ezért beütemezném a császárt estére.
Ma estére?
Még a kiságy sincs kész.
Most hülyéskedsz?
Mégis meg kellett volna csinálnom. Azt mondtad, hagyjam.
Mert azt akartam, hogy hagyjad. Megoldom. Rajta vagyok.
Rendkívül megnyugtató.
- Kicsim, megoldom. - Készen állsz te erre?
Persze! Ne… Ki áll erre valóban készen?
Mit jelent ez tulajdonképpen, hogy valóban készen áll az ember?
Nem lehetne mégis esetleg holnap?
Mert draftoltunk a fantasy footballban. Pár kollégámmal.
Összeraktunk egy jó kis csapatot, és…
Csak hülyülök. Nehogy már komolyan vedd!
Lazíts, kicsim!
Ez jó volt.
- Rendben. - Jól vannak?
Igen, de a tenyerem izzad.
- Ne is mondd! - Aha.
BOSTONI KÓRHÁZ
Miért nem szóltatok időben?
Gondoltuk, majd jól meglepünk.
Mondtuk is, kiszúrunk Marionnal, és ma megszülünk.
- Imádom a humorod, Matt. - Nekem legalább van. Pá!
Oké. Anya, hívunk, amint túl vagyunk rajta. Szeretlek.
Dehogy! Skype-oljátok élesben!
- Mi? Anya! - Most azért átmentünk kínosba.
Bent akarok lenni én is a lányommal,
hogy lássam, mikor az unokám világra jön.
Majd én vigyázok itt rá.
Ahogy Janey gyerekére vigyáztál?
- Anya, az ezer éve volt. - Helyben vagyunk!
Annyira nem rég.
Nem veszünk ölbe egy csecsemőt,
és csatoljuk be magunkon az övet
egy autó utasülésén, míg elhajtunk a boltba.
Tudom, hogy ölben csecsemővel nem csatoljuk be magunkat
az utasülésen, míg elhajtunk a boltba.
Pontosan tudom!
Remek! Hívjatok Skype-on!
Kicsikém, holnap jön a mami.
Oké, szevasz!
Adj egy puszit apának!
És egy puszi anyától. Két puszi.
- Ébresztő! - Istenkém!
Készen állok. Kezdődhet a tánc.
- Szevasz, Matt! - Szia!
Mi a pálya?
Hé, kerüld a tonhalas tésztát!
Ami középen van, nagyon szar.
Azt anyám készítette, Oscar.
Príma. Tényleg olyan… intenzív.
- Semmi gond. - Mint egy átható…
Gyere ide!
Matt.
- Jordan, én nem… - Gyere!
Ne dumálj, gyere ide! Rád fér egy ölelés.
Rád fér.
Engedd ki! Mély levegő!
Hagyd már!
Hadd mondjak valamit! Az a beszéd…
A beszéded.
Felmentél, és beszéltél.
Nem tudom…
mit is mondhatnék.
Gondoltam, megírod előre,
de te inkább impróztál.
Na jó, végeztünk? Mert ez most nekem nem megy.
- Légyszi! - Ne, Matt. Nézz rám!
- De megy. Megmondom, miért. - Te nem figyelsz.
- Emlékszel a Winapoo táborra? - Igen.
Mérges szömörce ment az arcodba,
ami felhólyagosodott. Kipattogott. Kiütéses lett.
Aztán a hólyagok kifakadtak, folyt a genny.
Ramatyul néztél ki, így van?
Jöttél kajálni, és ott volt Marcy, akiért odavoltál.
És mikor Marcy meglátta, sikított.
- Te meg összezuhantál. - Igen.
- De túlélted. - Aha.
Túlélted?
Mert erős vagy, és magabiztos. És ebből is fel fogsz állni.
Ez annál sokkal rosszabb.
Hol itt a párhuzam?
- Csak próbálok… - Esküszöm…
Bemosok egyet. Elég volt!
- Azta! - Mondtam, hogy nem megy.
Komolyan mondom.
- Miért van ökölben a kezed? - Most lett elég!
- Hogy vagy? - Jól.
- Minden rendben lesz, jó? - Oké.
Nagyon szeretlek.
- Én az aneszteziológusom szeretem. - Elég a hülyeségből!
Gyönyörű vagy.
Matt!
Igen, Marion?
Nem látok. Gyerünk már!
Jól csinálja, Liz. Talán most ne nézzen ide, Matt!
Jön a java. Nézném is, meg nem is.
De látni akarom, de mégse akarom látni.
- Remekül csinálják. - Atyaég! Szülők leszünk.
- Szeretlek. - Én is szeretlek.
Oké? Mi a helyzet, doktornő?
- Jön a kislány. - Már látja?
- Bizony. - Atyaég, Liz.
És itt is van.
Gyerekünk született.
Csak szeretnék…
Matt!
Nem kellett volna.
Tudom, de szerettem volna. Megérdemled.
Csodaszép. Köszönöm.
- Hadd adjam rád! - Köszönöm.
De pelenkáznod azért kell.
Boldogan, ha vén koromban te is cseréled az enyémet.
- Szeretlek. - Én is.
- Hogy vagy? - Kicsit fáj, de…
- Hogy van, Liz? - Látni akarom Maddyt.
Ez az!
Gondoltam.
Matt, jöjjön át ide, és segítsen nekem!
- Örömmel. - Liz kicsit ingatag lesz.
- Oké. - Csak szép lassan, jó?
Csak kényelmesen.
- Mehetünk a székhez. Óvatosan. - Indulhat a maraton.
- Ez az. - Elszédültem.
Nem kell sietni, kicsim! Csak ké…
Liz! Mi van vele?
- Szédült korábban? - Mi baja? Nem tudom.
- Liz? - Nehezen lélegzik.
- Hogyhogy? - Hozok segítséget!
- Nézz rám! - Orvost!
Liz! Nézz rám!
- Lépjen hátrébb! - Mi baja?
- Liz? - Oxigénmaszkot!
- Liz! - Hall engem?
- Menjen ki! - Várjunk csak! Mi a…
- A feleségem. - Összeesett.
- Nem volt előjele. - Mi történik? Ő a feleségem!
- Esik a vérnyomás. - Két milligramm epit.
Várjon már! Liz! Várjon… Liz!
Mr. Logelin.
Mi a helyzet, doki? Mi történik?
A feleségének tüdőembóliája volt.
Vérrög jutott a tüdejébe.
Ez mit jelent?
Ez mit…
Ne mondja, hogy a feleségem meghalt!
- Ne mondja, hogy a feleségem meghalt! - Mi van?
Mi az? Maddy az? Mi van? Csak… Matt!
Ne!
Hogyan?
Mindent odaadnék, hogy még egy napot veled tölthessek.
Itt a kislány.
Nem áll készen egy csecsemőre.
Még a kiságyat sem rakta össze.
Tudod, hogy mindig is rettentő éretlen volt.
Ó, Matt! Hogy vagy, drágám?
Rettentő éretlenül.
- Ideadnád a kicsit? - Most etettem meg.
Jól van.
Tudod, Maddy…
Ha már csak egy szülőd van, kár, hogy nem anyukád maradt.
Ő sokkal jobban csinálná.
Inkább előbb, mint utóbb.
Nem tudom.
Nem tudom, mihez fog kezdeni.
Látod?
- Tudom. - Elmondanád neki?
Dehogy!
Jól van, Maddy.
Oké. Nyertél, Maddy.
Mondd meg, mi a baj! Éhes vagy? Mi?
Cseréljünk megint pelenkát?
Várj egy kicsit!
Egy pillanat, Maddy!
Oké. Így.
Jól van. Oké.
Jól van. Várjunk, még maradt rajtad.
Ó, hogy a jó francba!
Miért vagytok ébren?
Szerintem soha többé nem fogok aludni.
Mi az ott a kicsi fenekén?
Pelenka.
Olyan, mint egy lufiállat.
- Nincs kifordítva? - Jól van bepelenkázva.
Csak azért jöttem, hogy megetessem.
Már elkészítettem. Hallottuk, hogy sír.
Odaadod neki?
Hát szia!
Drágám, beszélgettünk…
Vissza kéne költöznöd Minnesotába.
Anyagilag megfontolandó.
- Tényleg. Ott is találhatsz munkát. - Anyáddal segítünk felnevelni Maddyt.
Ott leszünk mind, a gyülekezet, egy biztonsági háló.
- Itt egyedül vagy. - Nem vagyok egyedül. Itt a munkám.
Otthon nincsenek jó IT-s állások. A barátaim is itt vannak.
- A barátaid elég furcsák. - Talán, de akkor is a barátaim, anya.
Liz is itt van.
És itt akárhová nézek,
bárhová ezen a helyen, minden rá emlékeztet.
Anya, mindig Isten tervéről beszélsz.
Vajon mennyi az esélye, hogy megismerek valakit a szülővárosomból,
az ország túlfelén?
Isten?
És az én tervem?
Liz elmegy egyetemre, aztán hazajön dolgozni, élni.
Ez volt a terv, mielőtt találkoztatok.
Ha maradni akarsz, maradj!
De Maddy velünk jön.
- Marion, ez… - Ez a legjobb neki.
Hiszed vagy sem, neked is ez a legjobb. Te ugyanúgy számítasz.
Hidd el, nem fog menni.
A gyereknevelésben nincs megállás. Egyetlen percre sem.
Értem, és átgondolom.
Rendben.
Átgondoltam.
Igen, átgondoltam.
Igazad van.
Nem, Marion, igazad van. Nem megy ez nekem. De tudod, mit?
Attól még megcsinálom.
Meg bizony. Felnevelem Maddyt.
Felnevelem Maddyt, mert az apja vagyok,
és szeretem.
- Tudom, hogy szereted. - Valóban tudod? Mert kétlem.
Nem kétlem, hogy szereted a kicsit.
Ahogy azt sem, hogy szeretted a lányom.
De azért akarod magadnak Maddyt, hogy a mentőtutajod legyen.
Bocs, hogy belerondítottam a tervedbe.
Több legyet foghatsz mézzel, mint ecettel.
Egy légycsapóval még többre mész.
Marion!
Ha egyetlen tanácsot adhatnék a gyerekneveléssel kapcsolatban…
Hagyd!
Szülőként a nyakunkba szakad minden, így van?
És mindent tökéletesen akarunk csinálni.
De nincs a kezünkben az irányítás.
Ezt egyszerűen el kell fogadnod.
Liz szeretett téged.
És ez engem is boldoggá tett.
És azt is láttam, te mennyire szeretted őt.
Igen.
Te…
jó apa vagy.
Szerencséje volt veled, Mike.
Köszönöm.
Nekem egy nagynéném halt meg tavaly. Kilencvenkilenc éves volt.
Hűha! Nagy csapás lehetett.
Bizony.
Figyelj, annyi időt kapsz, amennyi…
Rendben.
…amennyi kell.
- Köszönöm. - Öt hét, hat hét.
Akármennyi.
Valószínűleg úgy tíz…
húsz év kell majd.
- Hát, igen. - Az elég lenne, de kell a munkám.
Érted? Úgyhogy annyit nem lehetek távol.
Arra gondoltam, hogy esetleg otthonról dolgozhatnék,
és bejövök, amikor szükséges. Érted?
De ha bejövök, hoznom kell a lányomat.
- Te gondoskodsz róla? - Így van.
Hát jó. Rendben. Remek. Oké.
Szerinted nem fog menni.
Ezt nem mondanám.
- Mert férfi vagyok? - Nem.
Mije van a nőknek, ami a férfiaknak nincs?
Türelme.
Gyengéd érzékenysége.
Melle.
Van pasi, akinek van.
Ezt hagyom, mert gyászolsz.
Figyelj, én imádom a kicsiket.
Nekem is van három.
A képen már nem kicsik, de ők is úgy kezdték.
És én mondom, brutális.
Ki fog készíteni.
Szilárdat kakál már?
Nem.
Még a krémes cucc van napirenden.
Élvezd ki a krémest! Nagy váltás lesz.
A szilárd kaki nem egy tál szamóca.
Rendben.
Tedd félre, aztán vidd ki a rózsák meg a virágok alá,
mert tele van tápanyaggal a cucc.
- Ez… remek tipp. - Ja.
A londoni ügyfél öt hét múlva aktuális. Csak szólok, hogy rajta vagyok.
Maximálisan el tudom látni a feladatokat.
De ha úgy érzed, mégsem, vagy nem megy,
ráállíthatod Oscart.
Jézusom! Oscart?
- Igen. - Nem. Szó se lehet Oscarról.
Megkérdezted?
„Mit szólnál, ha Oscar foglalkozna az ügyféllel?”
- Aha. - Tudod, ahogy próbáltunk?
Mondtam, Oscar. Működött.
- Megmondtam. Remek hír. - Igen.
Elég kegyetlen virágot küldeni egy gyászolónak.
Mert ezeket is életük virágában tépik le, aztán mehetnek a szemétbe.
Tök gáz.
Én, mondjuk, még nem láttam senkit meghalni, vagy ilyesmi.
De egy mókust láttam kimúlni. Elgondolkodtat az élet körforgásán.
De ez nem kör, hanem egy szakasz.
- Van kezdőpontja és vége. - Figyi, Oscar!
Abbahagynád?
Mintha a feleségem hallanám.
Pólyázod majd Maddyt, ugye?
Te pólyáztad Lizt?
Pólyáztam bizony.
Akkor persze, úgy csinálom, ahogy Liz szerette volna.
De ez így elég meredek.
Nem túl szoros ez, Marion?
Gondolod, hogy meglép?
Mi a szitu?
Hogy vagyunk?
Brutál csípős.
Kér valaki? Nagyik? Vagy a kicsi lány?
Csinosak, hölgyeim. Ha szabad mondanom.
Köszönjük.
- Nincs mit. Tudja… - Elég!
- Cuki a hálóköpenye - Jordan. Elég!
Mit csináltam?
- Flörtölsz anyámmal. - Dehogy.
Az orrom előtt flörtölsz vele.
Mindkettőjükkel flörtölök. Hé, Marion, hogy van? Jól néz ki.
- Jordan. - Blúz és kardigán, hm?
Jordan! Elég!
- Mit csináljak, ha anyád szexi? - Jesszus!
- Ha mondom! - Elég!
Hoztam neked valamit. Megajándékozhatlak?
Ne mozdulj! Mindjárt jövök. Hoztam valamit.
Írtunk egy listát. Kellene rugdalózó.
És kell egy zár. A WC-re.
Nehogy a vécébe fulladjon.
Figyelj,
szeretném megkérdezni, meddig maradsz?
- Bár ne kéne visszamennem… - Nem te, anya.
Veled megbeszéltük. De Marion, veled nem tudom, pontosan hogy állunk.
Nos, mivel nem vagy hajlandó visszaköltözni Minnesotába,
fél évig itt maradok.
Fél évig?
- Igen. - És Mike-kal mi lesz?
Mike most nem érdekes.
Helló, Matt!
Szia, Mike! Hogy vagy?
Jól, köszi.
Oké.
Beszéljünk őszintén.
Oké, legyünk őszinték!
Először is, szeretem, ha itt vagy.
Tudom.
Tényleg nagyon szeretem.
De attól tartok, ha maradsz,
úgy értem, hosszabb ideig itt maradsz,
végül egymás idegeire megyünk.
Röpke fél év alatt?
Ezért gondoltam, hogy te is elmehetnél, amikor anya.
Hogy nézne ki, hogy hazamegyek, mielőtt látnám,
hogy képes vagy gondoskodni az újszülött unokámról?
Sose derül ki, ha nem hagyod, hogy csináljam.
Piszkosul ott a pont.
Mi? Negyven-semmi.
Negyven-semmi, Matt. Tessék. Nézd, mit hoztam neked!
Mi a franc ez?
- Háziállat. - Egy aranyhal?
Elmondanám, hogy az állattal felnövő gyerekek nagyon boldogok.
És nem lesznek allergiásak. Tudtad?
Az a kutya meg a macska.
- A francba, te is olvastad a cikket. - Oké. Jordan, ez…
Oké, csak lököm itt a szar dumát, már elnézést.
Utálom ezt a halat. Tudod, ki Tanya? Tőle kaptam.
Tanya szakított velem, és nálam hagyta ezt a szaros halat.
Elviszel a bababoltba?
- Naná! - Kösz.
Hajrá, kispapa!
Végül is segíteni jöttem.
Köszönöm.
Oké, Marion. Mit szólnál ehhez?
Mit szólnál, ha miután hazamész,
én folyamatosan küldeném a helyzetjelentést Maddyről?
Mindig posztolok képeket az Instámra.
Rendben,
hazamegyek, amikor Anna is.
De ha nem állsz helyt kifogástalanul,
hang nélkül visszajössz Minnesotába.
- Miért mennék bele ebbe? - Mert ez nem rólad szól.
- Legyen. - Tesó, gyors kérdés!
- A hal maradhat? - Nem kell a halad.
- Oké. Hogy van? - Jól. És ön?
Remekül. Tessék.
- Ezek klasszak. - Ó, hát…
Jobb, ha nem mosolyog így rám.
Tessék.
Nekem nincs gyerekem. Ez a barátomé lesz. Az ő kislányáé. Ezt mind ő veszi.
Ő állja a cechet.
Á, megvan!
Ez a popsikenőcs neked lesz.
Ez Maddyé. A barátomét külön húzza le!
Tessék. A tiédet tedd oda,
hogy a hölgy tudja, amit a problémádra veszel,
azt te magad fizeted.
Ezt meg én veszem Maddynek.
- Az a tiéd, ez Maddyé. - Oké.
Azt mondja, helyz… Már hogy…
- Kiütések. - Kiütések. De a borotvától.
- A hátsódon. - Nem a hátsómon.
A borotválkozástól vannak kiütéseim…
- De hol? - És láttam egy videót.
Amiben popsikenőcsöt használtak, hogy megóvják a bőrüket
a borotvakiütéstől. Ezért ilyen sima nyakam.
- Látja? - Remekül néz ki…
- Igen? - Aha.
Na, látja! Azt mondta, jól nézek ki.
Látná csak a fenekét!
„Most helyezze be a nyolcadik negyvennégy milliméteres csavart.”
Nem találom a nyolcadik…
negyvennégy milliméteres csavart. Nem találom.
Nem is keresed rendesen. Nézz a cipőd mellé! Látod?
- Oké. - Miért játszod itt a hülyét?
Játszom a hülyét, mert nem találtam?
Játszod itt a béna baszk kalapot.
- Ne káromkodj a lányom előtt! - Csak baszk kalapnak neveztelek.
Miért pont baszk?
Mert a gyerek előtt nem káromkodok.
- Akkor miért nem mondasz mást? - Mondtam. Baszk.
Atyaég. Apád egy banyaszomorító.
Ahogy mondom. Egy banyaszomorító barom.
Egy bamba baszk kalap.
Látod, nem akar…
- Csak nyúlj alá, és pattintsd ki! - Alányúltam. Nem működik.
- Mindig is türelmetlen voltál. - Elég! Mi köze ennek a türelemhez?
Mondom, hogy próbálom megcsinálni, de… Nem megy, anya!
A francba!
Semmi nem megy.
Nem megy.
Liz nélkül nem megy.
Csak csináld, ami a legjobb a lányodnak!
Ennyi a dolgod, amíg csak élsz.
És szerintem képes vagy rá.
Itt kell.
Felvágós.
Napjában tízszer imádkozom érted.
Ne dőlj a kardodba, ha csak kilenc lesz! Szeretlek, anya.
- Tiszta szerencse. - „Pápá, nagyi!”
- Gyere csak! - Fogod?
Megegyeztünk.
Ha az ő érdeke úgy kívánja, visszaköltözök. Rendben?
Nincs önzőzés.
Megbeszéltük.
- Szeretlek! - Sok szerencsét!
Szeretlek, Maddy. Szeret a nagyi.
- Sziasztok! - Sziasztok!
- Apuci hordozókendőben. - Hogy nézek ki?
Remekül. Királyul.
- Ezt csak úgy mondod! - Tiszta király vagy.
- Be kell csatolnod! - Nyomd le!
- Nyomom. - Én is az én oldalamon.
- Akkor csatold be! - Nem. Még mindig lötyög.
Srácok! A harmadik rögzítőt beakasztottátok egyáltalán?
Istenkém! Jaj, ne, Maddy!
Sajnálom! Ne haragudj apára!
Na, mit szólsz?
- Bent van. - Stabilan.
- Köszönöm. - Á, négy évig dadus voltam.
Várj!
Mi van?
Felébredt, haver.
- Dehogy. - De igen. Hallottam.
- Nincs nálam cumisüveg. - Basszus!
Itt a tápszer. Megoldjuk.
Csak vágd le a tetejét!
Jaj, de éhes volt valaki!
Ó, anya merre jár?
Űrhajós kiképzésen van a NASA-nál.
Hol van anyuci?
Anyát hűvösre tették a rosszfiúk közé.
Hol az anyukája?
Én alig várom a hétfőket, hogy szabadulhassak a gyerekzsivajból.
Fogadok, a gyerekei is boldogan szabadulnak magától.
Hoztunk neked virágot.
Képzeld, teljesült az egyik kívánságod!
Rengetegszer cserélek pelenkát.
Ez a kicsi lány sokat kakál.
Aranyos kicsi, papi!
- Hé, nem gond, ha… - Adja csak!
- Kösz. - Nincs mit.
Figyelj, itt a suli, ahova anya járatni szeretett volna.
Tehát ide is fogsz járni.
Ott vannak apácák. Bírni fogod őket.
Tetszeni fognak, mert úgy öltöznek, mint a pingvinek. Ez tény.
És szüzességet fogadtak.
Értem én.
Értem, nyekeregsz.
Nem akarod a szüzességet, pedig az maradsz.
Jót dumáltunk.
Gyerünk, Maddy!
Mi van már?
Hullámvasút. Gyerünk, Maddy!
Ez az. Zúgunk lefelé.
Zúgunk lefele. Rázkódunk és zötykölődünk.
Nem, anya! Hallgass ide! Nem érted.
Komo… Mintha egyáltalán nem akarná abbahagyni a sírást. Egyáltalán.
Néha énekeltem neked valami altatót,
az mindjárt lecsendesített.
Ragyogj, ragyogj, csillagom
Apának kell pia, sok !
Aludj szépen, Maddy
Próbáljuk magasabban!
Aludj el, Maddy
Aludj szépen el Aludj szépen el
- Aludj el, Maddy - Nem igazán jött be.
Aludj szépen el Aludj szépen el
Ne, ez… Ettől csak rosszabb lett.
Ez… Hát…
Nem tapsra jár.
- Sose hagyja abba. - Fogadj szót apukádnak!
Apukád azt mondta, alvás, Maddy!
Az apád fáradt.
Ez nem bántalmazás. Ugye, ez nem az?
Határeset.
A mellbimbóm kirepedt, rá se merek nézni.
FRISS SZÜLŐK TÁMOGATÓCSOPORTJA
Az normális, hogy a szoptatástól kicsit beindulok?
A férjem a szexet kívánja.
Én meg olyankor a halálát. Ez baj?
Nem.
Elnézést!
Bocsánat, az AA a folyosón jobbra van.
Nem arra jöttem. Nem az AA miatt vagyok itt.
A lányom most aludt el, de előtte órákig sírt.
Olyan szinten órákig, hogy már teljesen kész vagyok,
zsibbad az arcom, befeszülök,
és nem tudom összecsukni a babakocsit.
Nem tudom, hogy hajtsam össze.
Hát, sajnálom, de ez kismamacsoport.
Ez nem igaz, mert az ajtón a táblán „szülő” van.
Én szülő vagyok, és tök elveszett.
Nincs kivel megbeszélnem ezt a sok szart.
És ha már a szarnál tarunk: a kiscsaj seggéből dől a cucc.
Mint egy slagból.
Nem tudom, normális-e, de kétféle az anyag.
Vagy beterít vele,
amikor az egész összeáll, és egy kicsit szilárd,
és telibe talál.
Vagy megszór vele.
Ez a fröcskölős. Az egész egy gyors zutty.
Segítségre van szükségem. Muszáj abbamaradni a sírásnak.
Mit csináljak, hogy abbamaradjon a sírás?
A legidősebb gyerekem kólikás volt az első pár hónapban.
- Mi az a kólika? - Amikor a baba órákon át sír,
minden ok nélkül, míg már a füled is kettéáll.
Kólikás lett tőlem.
Nem, a kólikával nem így megy.
Nem mosok kezet és simán megfogom a kicsit,
így kapta el a kólikát.
A kólika nem fertőző. Inkább emésztési dolog.
Ez megnyugtató.
Nálunk meglepő módon a fehérzaj segített.
„Fehérzaj”?
Fehérzaj.
Akkor a továbbiakban átadom a szót Mattnek,
aki megmutatja, mit jelent ez az önök ügyfeleinek.
Rendben, Matt, tiéd a pálya.
A JÖVŐRE TERVEZVE
Matt.
Nem alszom.
Aludni!
Ez a fickó sose alszik. El van gondolkodva.
Igen, el vagyok… Pontosan erről van szó. Mélyen el vagyok gondolkodva.
Köszönöm, Howard.
Mégpedig azért, mert rendkívül izgalmas…
- Igen. - Jó ez a termék.
Ezzel a frissítéssel kapnak ezernyi,
szó szerint ezernyi előkészített látványelemet a padlózattól
a falakon át a világításig, ami valóban lehetőséget…
Ez sírás?
Sírás? Én nem hallok sírást.
Orrsövényferdülésem van,
ezért néha sípol az orrom. Nem az?
Nem, ez nem az.
Elnézést! Bocsássanak meg egy percre!
- Mi az? - Hé! Hová…
Bocsi!
Semmi baj.
- Na? - Megy a porszívó, igen.
Jól van!
Itt a porszívó.
Hahó, Maddy!
- Hékás! - Ez a porszívó szar.
- Mi folyik itt? Mit csinálsz? - Gyerünk, Maddy!
- Szerinted? - Porszívózik.
- Kösz, átveszem. - Porszívózik?
- Oké. - Szereti a porszívó hangját.
Üdv!
- Mattnek van egy kislánya. - Üdv!
Elnézést, hogy így kiviharzottam,
de időnként így rákezdi,
és képtelenség őt lecsendesíteni és megnyugtatni.
- Esetleg cumizhatná a kisujjam? - Nem.
- Nálunk bevált. - Nem, Howard.
- A cumiztatás. - Nem egészséges.
Talán ez segít, Matt. Ez egy fehérzaj-alkalmazás.
- Ezzel alszom. - Köszönöm.
A lányomat mindig a közvetlen bőrkontaktus nyugtatta meg.
Már huszonöt éves.
…ahogy a könnyen kezelhető interfész is fontos.
Tehát megadjuk az ügyfélnek, amit vár,
az egyszerűséget.
Így van? Te nem ezt akarod?
- Nekik az kell. - Oké.
Van egy kis gondom. Ez itt egy munkahely, tudod?
Ide nem való gyerek. Idebent én amolyan…
Én vagyok a kijelölt seggfej.
Ki jelölt ki?
Csak kérdezem. Születésedtől így volt…
Nem gondolod, hogy fölöttem is van egy seggfej?
Afölött a seggfej fölött meg egy másik.
Seggfejek sora.
Seggfejek sora. Ahogy mondod.
Úgyhogy… Szabad!
Csak annyit, hogy remek prezentáció volt, Matt.
Kétségkívül emlékezetes. A héten beszélünk.
Nagyon köszönöm. Sokat jelent, főleg, hogy épp kirúgnak.
- Dehogy! - Köszönöm.
Majd beszélünk. Köszönöm, Fionna.
Viszlát!
- Folytasd. Fejezd be! - Nincs olyan szerencséd. Nem rúglak ki.
Egyszerűen csak aggódom érted.
Mikor lazítottál utoljára?
Képzeld, vannak már bébiszitterek!
- Szia, Maddy! - Aha.
Summer vagyok. Most fel foglak venni.
Még nem beszéli a nyelvet. Csak csecsemő.
Szerintem tisztelettel kell bánni a kicsivel.
Igaz, Maddy? Megy ez nekünk.
Aha.
Ez az.
Az apukáknak is jár a kimenő. Lazulj egy kicsit!
Ott a bébiszitter. Érezd jól magad!
Rád fér. Hát egyedülálló szülő vagy.
Kimondani is őrület. „Matt már apa.”
Hihetetlenül hangzik. „Matt már apa.”
Tényleg őrület. Téboly.
- Téboly. Helló! - Mit csinálsz?
Hallgatom, amit mondasz.
Ez most komoly?
- Mi? - Hogyhogy mi? Mi volt ez?
Nem látod a felvonuló változatosságot?
- Ízkavalkád. Mindannyiunknak. - Na jó.
Én lépek, haver. Hazamegyek.
Matt.
- Elnézést! - Matt! Hé, Matt!
- Mi van? - Mi a baj? Hova mész?
Hogyhogy hova? Haza.
- De miért? - Mert nem érzem jól magam.
Hogy érted? Vannak csajok. Toljuk a tüskéket…
Nem érdekelnek a csajok. Gondolod, hogy most csajozni akarok?
Lazítani jöttünk, tesó.
Nem kérek abból, amit te lazításnak hívsz, Jordan.
Nem kell.
Világos. Liz óta nem voltál sehol.
- De… - Fogd be… Haver!
Ne!
Ezt ne! Ne emlegesd Lizt!
Ne csináld!
Hülye.
- Ints pápát! - Pápá!
Pápá!
Többet úgyse látjuk, igaz?
Jól megvagyunk ketten. Nem kell senki más.
Megjött Javier!
Apa legújabb jóbarátja. Hoz nekünk tápszert, pelust.
Hozza, ami szükséges, így többet szóba se kell állni senkivel.
Ha bárki más becsenget, halál fia. Hallod?
Aki becsenget ide, halál fia.
Kiírtam, hogy: „Ne csengess!” Kiírtam, basszus, hogy: „Ne csengess!”
Valakit kinyírok.
Jó reggelt!
- Szia! - Szia.
Hol a kisunokám?
Hát te mit…
Fel van öltöztetve?
- Mit csinálsz itt, Marion? - Visszük Maddyt státuszra.
A francba! Már csütörtök van? A francba!
Igen. Nem felejtetted el, hogy menni kell az orvoshoz, ugye?
Nem felejtettem el semmit. Épphogy elcsíptél.
Pont indultunk. Csak fürdettem.
A kádban hagytad?
Jól van.
Úgy ám.
Hogy eszik mostanában?
Hát, szerintem jól.
Tudja…
Többnyire rendben van.
Időnként, ha nagyon alszik, esetleg hagyom még egy órát, vagy ilyesmi.
És ön? Ön hogy van?
- Ez nem rólam szól, hanem… - És hogy van Maddy?
Ő jól van?
Nézze, tudom, nem vagyok tökéletes.
Pontosan tudom. Igazából egy nulla vagyok.
- Egy vicc, oké? - Ön nem egy vicc. Maddy jól fejlődik.
A súlypercentil értéke elérte a 60-at,
a hosszpercentil a 70-et.
Most már etetheti, amikor éhes.
Remélem, nem bánja, hogy ezt felhozom, de a felesége nagyon büszke lenne önre.
Semmi baj, Marion.
Semmi baj!
Éhes vagy? Ebédeljünk?
Nem. Igazából mennem kell vissza a reptérre.
- Máris? - Aha.
Mike úgy tudja, a spában vagyok.
Azt mondtad…
Akarod, hogy elvigyelek?
Nem, Maddynek szundizni kell.
Szundizni akarsz?
Istenem! Matthew,
nagy nap ez neked szülőként.
A maihoz hasonló apró diadalokat tedd el magadban egy pici dobozba.
Ezek lesznek a legdrágább kincseid.
Továbbra se kelljen visszajönnöm…
azelőtt, hogy Mayfield atya megkeresztelné Maddyt Minnesotában.
Viszlát a Szent Ágostonban három hét múlva.
Várj, hogyhogy…
Minnesota, három hét múlva.
- Minnesota há… - Nagyi szeret, Maddy.
Nekem senki nem szólt egy szót se Minnesotáról.
Ki cuppantotta be az egészet?
Hát te. Te bizony. Éhes voltál.
Na?
„Éhes vagyok, apa.”
Most repül először.
Ki gondolta volna?
- Édes kislány. - Igen…
Ó, basszus.
Nagyon sajnálom.
- Helló! - Ejha! Maddy!
Micsoda cukorfalat!
Szia, drágám!
- Sikerült? Rendben. - Jó? Gyertek!
Anna, gyere, igyunk valami hideget!
Oké.
Emlékszel, mikor rajtakaptalak, hogy itt hetyegtek?
Atyavilág!
Emlékszem.
Mike hokiütőjével kergettél.
Azt kiabáltad, hogy: „Ebben a házban ugyan nem.”
Azt hitted, aznap este összejön a dolog.
És össze is jött, nem igaz?
Elképesztő, mire képes a félelem. Sose voltam olyan gyors.
Valahogy más a szoba.
Sok mindent lehoztam a padlásról, Liz gyerekkorából.
Tetszik. Nagyon tetszik.
Eleinte egész napokat töltöttem itt.
Teljes napokat.
Csak feküdtem az ágyon,
szagolgattam a párnákat.
Sírtam. Dühös voltam.
Már levittem napi egy órára. Ennyit engedélyezek magamnak.
Szeretném, ha néha elengednéd hozzánk Maddyt.
Amikor nagyobb lesz.
Itt tölthetné a nyarakat.
Nyarakat?
Matt, szüksége van családra.
Kell egy nő az életébe.
És nem olyasvalaki, akit a klubban csípsz fel.
Vagy a Tindersen.
„Tinders”?
Nem is vagyok Tinderen. De te…
Honnan tudsz a Tinderről? Honnan szedsz ilyeneket?
Figyi, szeretnék…
Megtennéd, hogy vigyázol Maddyre ma este?
Persze!
Csak összefutnék pár barátommal, hogy igyunk egyet.
- Persze, tedd azt! - Rendben. Oké.
Köszönöm.
Anya.
- Apa örült, hogy van gyereke? - Imádta a gyerekeket.
Azért volt neki annyi, annyi különböző nőtől.
Igen, de téged vett el.
Igen, szerencsémre.
Mert szerencsémre megszülettél te.
Szeretnék csak fele olyan jó anya lenni, mint te.
Jó anya vagy.
Kicsi Maddy, tudod, mit ?
Nézd a kicsit!
Hát nem gyönyörű? Nővér…
Ügyesen viselkedett, ugye?
Gyere be!
- Ébresztő, apa! Iskola van! Ébredj! - Fent vagyok.
Úgy kell csinálni, mintha…
odalopóznál, és elkapnád.
Fölé, alá, fölé.
Megvan.
Oké, ez csak egy. Hadd csináljam…
Ez meg mi?
Hát, ez egy új stílus.
Új frizura, ami még divatba is jöhet, ha kap egy esélyt.
Csak ne mocorogj!
Fentről kell. Hadd…
Várjál, jó lesz.
Minden lányon szoknya van,
de szoknyában olyan, mintha elfelejtettem volna nadrágot venni.
De azt mondták, ez a szabály.
Szabály? Tojunk mi a szabályokra!
- Maddy, szeretsz ide járni? - Anya ide íratott volna.
Nekem tetszik.
Nekem ennyi elég.
Na, nyomás! Szeretlek.
Én is szeretlek.
Két puszi. Homlokra. Megvagy.
- Szia, apa! - Szia.
Jó reggelt!
Mr. Logelin, ami az egyenruhát illeti…
Érezd jól magad, oké?
Itt szabályok vannak!
Maddy, te jössz. Passzolsz vagy emelsz?
All in.
Már megint?
- Azta! - Megint?
Én inkább bedobom, főnök.
Bedobod, te palimadár?
- Komolynak néz ki. - Nem tudom, blöfföl-e, vagy sem.
- Komolyan. - Hadd lássam az arcod!
- Ez, kérem, pókerarc. - Ez pókerarc.
Kifürkészhetetlen.
Nem tudom, mi jár a fejedben.
Én belelátok Maddy elméjébe. Na, várjatok!
Képtelenség, srácok. Kiszállok. Bedobom.
Én all in megyek. Vicceltek?
Ezt nézd! Bumm. Dámák.
Mid van?
- Ászok! - Micsoda?
- Ne! - Ászparádé!
- Ász pár. - Ez jó parti volt.
- Parádés! - Figyi, ez mind a tiéd. Vidd!
- Markold fel! - Mind a tiéd.
Az egész.
- Mind az enyém. - Ez az. Hajrá!
De nem ma eszed meg az egészet!
Ide vele!
Na, tessék!
Megetted a zöldséget? Mi ez, torta?
Aha!
Olyan jól szórakoznak. Szinte szeretnék egy sajátot hozni.
Ó, én hoztam. Az a zizi az enyém. Ő Maddy.
- Szia, apa! - Hahó!
Bomba!
Te vagy Matt?
Igen, Matt vagyok.
Azt hiszem, tudom, miért erősködött Oscar és Rose, hogy jöjjek.
- Szerintem össze akarnak hozni. - Hűha!
Mondtam, hogy álljanak le.
- Vicces, én is ezt mondtam nekik. - Igen?
Beugratjuk őket? Önts képen az italoddal, jó dühösen!
Vagy megszakíthatnánk velük a barátságot.
Tudod, mit? Úgyis új fehéreket akartam keresni.
Tényleg. Komolyan.
Itt vannak rengetegen. Szóval…
Mivel foglalkozol?
Animátor vagyok.
Animátor? Ez klassz. Nem hétköznapi.
Én meg ezzel a fazonnal dolgozom.
Oscarral dolgozom.
- Szia. - Ez a nevem.
Ne koptasd el! Viccelek. Mondd, amennyit akarod!
Szóval ti ketten egymásba botlottatok Oliver szülinapi buliján.
Aha.
- Remek. - Micsoda véletlen!
Milyen véletlen, hát igen.
Tudod, te is remek vagy, te is remek vagy.
És ez csak egy…
- Amúgy nem akartunk összehozni. - Nyilvánvaló.
- Ügyes húzás, Oscar. - Igen.
- Köszi. - Aha.
Óriási.
Köszönjük.
Szia, Rose!
Nem igaz.
Én Liz vagyok.
Ne szórakozz!
Nem szórakozok. A nevem… Hát, a barátaim Lizzie-nek hívnak.
Animátor vagy.
Miket animáltál?
A Jim a hegyről című műsoron dolgozom.
Jim a hegyről. Azt tudom, melyik. Maddy imádja.
Engeded, hogy nézze a Jim a hegyről-t?
Persze, hát rajzfilm.
Te láttad már? Azért Jim a hegyről, mert bedugja egyből.
A szexről szól?
- Azt hittem, Jim egy kobold. - Igen, egy kobold.
Egy nagyon buja, nagyon felajzott kobold.
Van rajta figyelmeztetés, hogy nem gyerekeknek való?
Biztos, hogy van.
Tudod, hol az a fazék arany?
Begorra, ott van a fazék arany.
És most a szivárvány felszívódott.
Csak dől belőled a blablaty.
Megmutatnám, mi dől belőlem, angyalom, ha nem ellenzed.
Nincs ellenemre, hogy előkapjuk a lóheréd.
Csillagokat látok.
Mindjárt valami mást is látni fogsz.
Ennyi.
- Kikapcs. - Apa, most fognak birkózni.
Tudom. És ez egy kicsit…
Kicsit túl erőszakos még neked.
- Felhívtad őt? - Fogd be!
- Hogy érted? - Fogd be! Ne légy fafej!
- Miért vagyok fafej? - Ne légy fafej!
- Maddy megérti, igaz? - Elég! Mit kértem?
Mit értek meg?
- Mit mondtam? - Megoldom.
- Jordan. - Megoldom.
- Nem… Jordan! - Ezért vannak a barátok.
Néha két felnőtt találkozik, tudod, és egymásba szeretnek.
És mindkettő rövidlátó.
Ez közös bennük, meg a sok szép dolog!
Nagyokat sétálnak a parkban.
Megtalálod a nagy Őt.
Aztán egy nap átmennek kicsinyesbe, és ő beléd rúg.
- Mert horkolsz. - Miről beszélsz?
- Aztán a földön alszol. Minden bajod van. - Mi?
- A szőnyeg lehorzsolja a karod. - Mi? Elég!
- Dehogy elég. - De igen.
Nem tudhatod, megtalálod-e a nagy Őt.
Te kizárólag magadról beszélsz.
Ugye, tudod, hogy magáról beszél?
Tudom. De ha szerették egymást, aztán meg már nem szerették egymást,
akkor nem tudnák újra szeretni egymást? És nem lenne tök jó?
- Hát, igen, Maddy. - Ejha!
Adj egy ötöst, vagy valami, ölelj meg! Gyere!
Fantasztikus. Zseni vagy.
Tutira, ha értette, amit összehordtál.
Ne gyűlölködj! Azt akarom… Olyan okos vagy.
Ezt tuti nem apádtól örökölted.
Miért vagy nadrágban?
Oké, maradjatok együtt! Ne szaladj!
Hé, Maddy, te fiú vagy?
Vagy lány?
Fogd be, fafej!
Madeline!
Én ezt nem értem.
A kissrác piszkálta.
Talán az ő szüleivel kéne beszélnie.
Megtettem.
De azért piszkálta, mert Maddy az egyetlen lány, aki nadrágot visel.
Mi lenne, ha egy fiú szoknyában szeretne iskolába jönni?
Akkor az az ő dolga. Ez a XXI. század.
Mr. Logelin, Madeline iskola-előkészítős. Nincs előtte anyai minta.
Pontosan tudom, mi nincs a lányom előtt.
Legalább mutassa meg neki, hogy lány holmikat is lehet viselni!
Nem értem, az apácák mitől olyan merevek.
Mitől ilyen merevek?
Mi történik az apácakiképzésen, amitől ilyen szigorúak lesznek?
Egy szót se szólok többet, nem akarom, hogy lesújtson a villám.
Oké, gyere csak, Maddy!
Ezekhez mit szólsz?
Nem. Ilyet akarok.
- Olyat? - Aha.
Oké, ha ezt akarod.
Elmész?
Igen. Rose átjön, apa pedig elmegy.
Oscarral.
Nem, nem Oscarral.
Jordannel?
Nem, nem Jordannel.
Egy hölggyel?
Igen, egy hölggyel.
Gond?
- Neked gond? - Én kérdeztem először.
Kathleen nővér az, a suliból?
Nem, nem Kathleen nővér a suliból.
Akkor oké. Ki az?
Egy hölgyismerős a szülinapról.
Tudod, mit?
Van egy meglepetésem.
Várni akartam, míg idősebb leszel. Ez anya ékszerdoboza.
Azt szeretném, hogy válassz valamit, ami a tiéd lesz.
- Akármit? - Amit csak akarsz.
Ezt.
Nahát!
Ez tetszik.
Nagyon jó választás.
Hadd tegyem fel!
Anya benne van?
Igen, benne van. Meg benned. Meg bennem.
És azokban…
Azokban, akiket megérintett.
- Úgyhogy… - Erre ő?
Azt mondta, hogy az anyukája a DNS miatt van benne.
- Mi? - Igen, isten bizony.
Micsoda? Ilyen kis zseni?
A helyzet az, hogy Maddy rengeteget kérdez.
Elvittem a múmiakiállításra,
és ott beszéltek a DNS-ről, én meg próbáltam elmagyarázni neki, mi az.
És közben ő szépen…
Mi az?
Csak meglep, hogy még egyedülálló vagy.
A sok szexi, egyedülálló anyuci a játszón…
Hagyd abba! Elég!
Nincs semmi szexi az egyedülálló szülőkben.
Túlhajszoltak vagyunk, kialvatlanok és babahányásszagúak.
- Szexi. - Ez szexi?
- Szexi. - Ez mind szexi?
- Vicces vagy. - Sok mindenen mentél keresztül.
Te és Maddy.
Sok van mögöttünk.
De, tudod, jól vagyunk. Ugyan…
Ugyan magunk vagyunk, de megvagyunk.
Én megértem.
Én is magam vagyok, és jól vagyok. A helyemen vagyok.
- Tényleg? - Aha.
Akkor bizonyára jó apai minta volt előtted?
Nem, egyáltalán nem.
Sőt, pont ellenkezőleg.
Apám miatt azt tudom, mit ne tegyek.
Most megcsókollak, jó?
Jó.
Azt hiszem, készen állok.
Hogy szeretnéd, kivegyem a protézisem?
Hagyd bent! Ha elszúrnám, legyen mire fognom.
Rendben.
Zavar, hogy Lizzie-nek hívnak?
Nem.
De megváltoztathatod, ha akarod.
Oké. Mondjuk, ha szeretnél, szólíthatsz esetleg
„Királynőmnek”,
vagy ahogy anyukám is hívni akart, „Gráciának”.
De bármi hasonló megfelel.
Rendben. Megjegyzem.
Mit szólsz a Hankhez?
Lehetnél Hank.
Miért?
- Azt mondtad, bármit választhatok. - Oké.
- Oké? - Oké, kipróbáljuk.
- Próbáljuk ki most azonnal! - Jó úgy? Próbáljuk ki!
Megvárom, míg biztonságban beérsz, Hank!
Jesszus!
- Remek este volt, Hank. - Hank!
- Jó éjt!
Jól van, ennyi elég lesz. Köszi.
Jó éjt!
Azta!
Halihó!
- Késtél. - Hogy érted, hogy késtem?
Azt mondtad Rose-nak, 11-re itthon leszel.
Most mondd meg! Pontosan 11:13 van.
Vagyis késtél.
Jól van, na! Annyit azért nem késtem. Szia, Rose!
Szia! Esküszöm, lefektettem.
Tényleg?
És most mi lesz? Szobafogság, mert késtem?
Ez a terved? Apád szobafogságot kap, mert késett?
- Igen. - Ez az.
- Jó! - Cipőd bekötve? Szerintem lóg.
- Szia, Maddy! - Hol van apu?
Ó, hát…
Apának ma sokáig kell dolgozni,
de mi meg akartuk nézni, hogy játszol,
és esetleg fagyizhatnánk egyet meccs után.
Apa úgyse csinál most semmi izgit senkivel,
és ez így igaz.
Lépésről lépésre megmutatom, hogyan segít áttervezni
a szoftverünk az új áruházuk.
Arra érdemes figyel… Mi folyik itt?
Elég legyen!
Elnézést, gyereknap van a cégnél, képzelhetik…
- Nem az van. - De az van.
- Menjünk ki! - Nem. Várjál! Hagyd abba, Maddy! Elég!
A cégünknek…
Nálam van a kulcsod. Kidobom az ablakon.
Tedd le a kulcsom! Várj, tedd le…
Ide a kulcsot! Elég! Mit csinálsz? Mi…
- Mi a kedvenc filmed? - A pénteki barátnő.
Oké. Az klassz film.
Párducbébi.
Hadd gondolkozzak valami újabbon, ami nem az 1940-es évek előtti!
Kérdezd az enyémet!
- Mi a kedvenc filmed? - Nyasgem.
Apa!
Az meg mi?
Komolyan. Azt hittem, van valami az ablakon.
Többet nem dőlök be a trükkjeidnek.
Miről beszélsz? Volt valami az ablakon. Nem foglak becsapni!
Atyaég! Fika van az ingeden! Vedd le gyorsan!
Vedd már le!
Mielőtt nekikezdünk, mondani akarok valami fontosat.
- Oké. - Szombat este nem leszek itthon.
De Jennifer anyukája azt mondta, náluk alhatsz.
Miért nem mehetek veled?
Mert olyasmit kell csinálnom, ami nem gyereknek való.
- Rendben? - Igen.
- Igen? - Aha.
Oké, kicsim, ideje lefeküdni.
Ebben fogsz aludni?
Vegyük le őket!
Jól van, pattanj be!
Jól van. Aludj jól, kicsim!
Jó éjt, drágám! Anyu szeret téged.
Jó éjt, Maddy!
Visszamegyünk hozzám?
Pókerezni akarsz?
Nem tudok pókerezni.
De még annál is izgalmasabbra gondoltam.
Hűha!
Twisterezni akarsz?
Van némi hasonlóság.
Na jó.
Most, hogy már ezt tudom, hadd legyek őszinte.
Rendben.
Csak biztos akarok lenni valamiben.
- Nekem Maddy marad… - Az első.
- Igen. Mert ez a fő. - Világos.
Ő a legfontosabb, tudod?
- Értem. - Ez…
Tényleg. Egyértelmű.
Akkor jó.
Többek közt ezt szeretem benned.
Hát,
akkor talán megtaníthatnálak pókerezni.
ITT A VIDÁMPARK! ISTEN HOZOTT!
Azta! Ez elképesztő!
Mondtam én! Jó buli lesz!
Hé, állítsa meg!
Elég lesz már.
Hé, lassítsa…
Ez borzasztó hangos!
- Megvagy, Maddy? - Igen.
Igen?
Hé! Halkítsák már…
Túl hangos.
Gyere, maradj mellettem!
Apa! Leütötted a bohócot!
Úristen!
Kutya baja, Maddy.
Jól van.
- Köszönjük. - Köszönjük.
Gyere, add a kezed, drágám!
Micsoda nap, mi?
A legszupibb.
Semmi se tudja elrontani.
- Olyan tökéletes. - Tényleg szupi volt.
Akarok mondani valamit. Beszélhetünk?
- Igen. - Belevágok.
Be akarok mutatni neked valakit, akivel találkozgatok.
Olyan barátféle…
akivel randizok. Randizok egy baráttal, érted?
Akivel találkozgatok,
de szerintem te kedvelnéd őt.
- Apa? - Igen?
Kaphatok nyalókát?
Naná! Vegyünk neked még valamit!
Még egy kis édességet, jó?
Haza is vihetnénk, és otthon megbeszéljük?
Jó, de nem akarok találkozni senkivel.
Hé, gyere ide, Maddy!
- Gyere! - Mi van?
- Szia. - Szia.
- Hogy vagy? - Jól, hát te?
Jól. Maddy, ő Lizzie.
Szia! De nyugodtan hívhatsz „Hattyúnak", „Cimbinek” vagy „Hígagyúnak”.
Mi legyen, elmegyünk a teadélutános bulira? Van kedved?
Nincs?
Úgy tudom, 15 perc után a vízbe dobálják a teát, az nem rossz.
Nekem is komoly kétségeim vannak.
Hallottam, hogy van egy menő pókkiállítás a gyerekmúzeumban.
Azt megnéznéd?
- Szeretem a tarantulákat, de már voltunk. - Igen.
Mi lenne, ha a véletlenre bíznánk?
- Oké. - Jó?
- Bízzuk, Hattyú! - Bízzuk!
Ez tök jó. Ti ketten…
- Ez király. Talán még korai. - Oda nézzetek!
Ez az!
Ha mellénk ér a hajó, integessetek!
Készen álltok? Integessetek! Ez az.
Látjátok? Látod, milyen klassz?
Aha.
Kiskoromban ezekkel a kacsákkal játszottam.
Szia, Billy!
Szia, Bella!
- Az volt a kedvenced, meg az. - Szia, Lily!
Kacsa, kacsa, kacsa, liba!
Figyi, szólózok!
Szóló, ez az!
Megrajzolod a kastélyt?
- Aha. - Milyen színű lesz?
Lila és fekete.
És kék.
Szuper lesz.
És középre, mondjuk, mehetne lángnyelv vagy ilyesmi.
- Tökre. - Ugye?
Azta!
- Szia! - Szia, Hattyú!
- Tetszik? - Aha. Nem, ez azért nem semmi!
- Maddy, ez nem nagyon mehet így tovább. - Miért nem?
Mert ezek mégiscsak falak.
A mi házunkban ez nem fér bele.
De a nagyi házában,
na, azokra a falakra kell rajzolni, mert mind fehér.
Mész meglátogatni a nagyit?
- Aha. Szülinapja lesz. - Ó, az klassz.
Hattyú itt van még?
Igen. Sőt, itt vár a folyosón.
- Itt is marad? - Ma nem.
De szeretne neked jó éjt kívánni, jöhet? Igen?
Hattyú?
Hahó, Maddy!
Ma őrületes napom volt. Te jól érezted magad?
- Aha. - Oké.
De mikor itt alszik, a te ágyadban fog aludni?
Pfuj!
- Nem, szerintem az gusztustalan. - Undi.
Ja. Halál undi. A kádban fog aludni.
Majd adok egy párnát.
Ez kedves tőled. Úgy sokkal kényelmesebb lesz.
- Csupa szív vagy. - Aha.
Tanulhatsz tőle.
- Aludj jól, Maddy! - Jó éjt! Pihend ki magad!
Elfelejtetted a két puszit.
Majdnem.
Ez tőlem. Ez a nagy meg anyától. Jó?
Szeretlek!
Szunyálj!
Jól vagy?
Nem, csak elfelejtettem valamit.
Kicsit dühös vagyok magamra.
Köszönöm. Klassz voltál vele.
Ugyan!
Könnyű dolgom volt. Maddy fantasztikus.
Esetleg felugorhatnál hozzám reggel, miután elvitted Maddyt?
Talán nem jársz rosszul, ha hozol egy lattét.
Rendben.
- Mr. Logelin. - Mennem kell.
Elkések. Sajnálom!
Itt az a szabály, hogy minden lány szoknyát visel.
Szabályok? Tojunk mi a szabályokra!
Apa ezt szokta mondani.
Hát jó. Apukád aláírt egy szerződést,
amikor felvettünk ebbe az iskolába,
és vállalta, hogy betartja a szabályokat.
Kathleen nővér szeretné,
hogy betartsd a szabályt, és mától szoknyát hordj.
Alsógatyád van?
Maddy alsógatyát hord. Nézzétek!
- Maddy alsógatyát hord. - Alsógatya!
Alsógatyája van!
- Alsógatya! - Fogd be, Darren!
- Te fogd be! - Én szóltam, Darren.
Alsógatya!
Bomba!
Apát akarom!
Hol van apa?
Még mindig nem értük el.
TIZENKILENC NEM FOGADOTT HÍVÁS
Maddy Logelin?
Köszönöm.
Maddy!
Apa!
Hékás. Szent ég, Maddy!
Húha, kicsim!
Hadd nézzem!
- Mr. Logelin… - Kérem!
Hogy vagy?
Bocsánat, apa.
Micsoda?
Sajnálod? Ne!
Neked nem kell sajnálnod. Apa, apa sajnálja.
Gyerünk! Indulás.
Uram, várjon!
- Nem. - Uram, össze kell varrnunk.
Hallgasson ide!
Itt nem maradunk, mert maguk nem értenek semmihez.
Voltam már itt. Kösz, nem. Menjünk!
Csúnya sebe lesz, ha nem varrjuk össze.
Nézz rám!
Kemény csaj vagy.
Erős kislány. Így van?
Büszke vagyok.
És tudod, ki büszke még?
Most anya is büszke lenne.
Menjünk, hadd varrják össze!
Elég, ha szorítod a kezem.
Ez az.
Jól csinálod, Maddy!
Ügyes vagy.
- Szia. - Szia.
Csomószor hívtalak. Jól van?
Igen…
Bocs, hogy nem vettem fel, de dühös vagyok,
hamarabb ott kellett volna lennem.
- Nem hibáztathatod magad. Baleset volt. - Dehogynem.
Hibáztatom, mert nem voltam ott.
Bármi baja eshetett volna. Megvakulhatott volna.
De nem így lett.
- Lehetett volna. - De nem lett.
Láthatnám? Ezt a kis fickót hoztam neki.
Kedves tőled.
De szerintem alszik.
Azt hiszem, ő még nem áll készen erre.
- Mire is? - Erre. Még nem áll készen.
Erre.
Ő nem áll készen, vagy te?
Megvan a kórház, ahol ma voltam?
Liz ott halt meg.
Hála istennek, ma időben érkeztem, hogy mellette legyek.
Mert Liznél másként volt. Liz mellett…
nem lehetettem ott, kitaszigáltak a szobából.
Kitaszigáltak, és mire visszamehettem, már elment.
Halott volt, és egy cső lógott a szájából.
Matt,
sajnálom, hogy ez történt veled.
Nem velem történt.
Ez a gond.
Nem velem történt.
- Jól van. - Szóval ne sajnálj!
Oké, akkor én most megyek.
Átadnád Maddynek, hogy puszilom?
Mi az, mi a baj?
Nem találom anya nyakláncát.
Hogyhogy nem találod? Elkavartad?
Nem emlékszem.
Hogyhogy nem emlékszel?
- A mászókánál veszett el, mikor leestél? - Lehet.
Jól van, semmi gond. Figyelj!
Elő fog kerülni. Rendben?
- Horvátországba kell menned. - Horvátországba?
Csak egy hónapra.
Míg beindítod ott az irodát.
Miért nem küldöd Oscart? A felesége horvát. Beszél horvátul.
- Tényleg? - Igen.
Nem érdekel. Téged küldelek. Benned bízom.
Howard, ez így rázós.
Nagyon rázós.
Nem tudom, itt hagynám-e Maddyt egy hónapra.
Itt a nagy lehetőség.
Az egyetemi tandíj nem olcsó.
- Egyetem? A hetet próbálom túlélni. - Hát, így megy ez.
Gondold át!
Nem kell…
Üzleti útra kéne mennem,
de nem tudom, a barátaimra hagyjam-e őt ennyi időre.
És utána sorban jönne a többi út.
Üdv a tanácstalanságban!
Ez az apukák specialitása.
Hattyú is jön Minnesotába?
Nem nagyon fogunk már Hattyúval találkozni.
Miért nem?
Mert Hattyúval szakítottunk.
Mi van? Erről bezzeg nem szóltál!
Nem szóltam róla, mert nem kell az engedélyed.
- Hívd fel, hogy még mindig jártok! - Ez nem így megy.
Oldd meg!
Elég! Ne nyomassz! Úgy csinálsz, mintha érdekelne.
Találkozni se akartál vele.
De már ismerem. És kellenek még emberek.
- Mások többen vannak. - Miről beszélsz?
- Mi mindig csak ketten vagyunk. - Bocs, hogy az apád vagyok!
Bocs, hogy létezem. Ezt akarod?
Nem is csak mi vagyunk.
Ott van Jordan meg Oscar. A pókervasárnapok.
Hattyú nem jön pókerezni.
Mert nem tud pókerezni.
Nem érdekel!
Szeretem őt és a nagyikat meg Mike nagyapát is, de alig látjuk őket!
Miről beszélsz? Hova megyünk éppen?
Hogy lehet, hogy ha valami jó, azt mindig elveszik?
Erre nem tudom a választ.
És másra se, amit kérdezni akarsz.
Ne is kérdezz többet!
A mai nap, az egész út során, egyetlen kérdésedre se válaszolok.
Világos? Nincs több kérdés.
A kisujjam nyújtom, a karom kell. Vidd a táskád!
Mi van? Kinek ordítasz? Kinek…
Hé! Jobb, ha befejezed a trappolást!
Remekül érezzük majd magunkat. Az unokatesóid már alig várnak.
És ha majd meglátod a szobádat! Mesés lett.
Gyertek csak be!
A te képeid vannak a falon.
Tök jó.
Én szeretek kipakolni,
mert nem bírom, ha a holmim összevissza van a poggyászomban,
és nem találok semmit.
Elhagytam anya nyakláncát.
Igen. Apa mesélte.
Mi lenne, ha vennék egy másikat?
Az nem az, amit apa vett anyának.
Ez igaz.
Milyen volt anya?
Anyukád volt a legklasszabb.
Mert erős volt, és okos.
És te nagyon hasonlítasz rá.
Hékás! Tegyünk egy mamitúrát a környéken?
- Aha. - Csak mi ketten. Nyomás!
Ott lakott anyukád legjobb barátnője, Anastacia.
Stacy. Van egy patak a házuk mögött,
és oda jártak ebihalra vadászni.
Aztán azt a büdös, sáros trutyit behozták a konyhámba.
Szombat délelőttönként pedig
anya ide jött focizni!
Figyelj, Liz szobáját berendeztétek Maddynek?
Igen.
- Baj? - Elég zavarba ejtő.
Azok után, amin keresztülment, a baleset meg minden.
Nem nevezném balesetnek.
Ezt hogy érted?
Ha betartottad volna az iskolai szabályokat,
és nem bátorítod, hogy dacoljon velük…
Szerinted nem tudom?
Szerinted nem hibáztatom magam a történtekért?
Ugye nem várod, hogy ezt vitassam?
- Hagyd! - Minek is próbálkozok?
- Mind próbálkozunk. - Dehogy.
Egy közös pontunk sincs Lizen kívül.
- Egy sincs! - Ott van nekünk Maddy.
Mike, elnézésed kérem, de nem maradok itt. Nem.
- Nem kínlódom veled. - Ugyan!
Azért van egy-két dolog, ami közös bennetek.
Mit csinálsz?
Indulunk. Átmegyünk Anna nagyihoz.
Ne menjünk! Itt akarok maradni.
Hé! Ne kezdd ezt, Maddy! Jó? Nem sokáig leszünk.
Sose figyelsz rám.
- Maddy. - Ez anya szobája volt.
És itt akarok maradni.
Itt akarok élni nagyival és nagyapával.
Miért nem maradhatunk itt?
Nem akarok visszamenni.
Nem akarok a Szent Józsefbe járni,
még ha anya akarná is, hogy egyenruhát hordjak.
Hallgass ide!
Anya azt akarná, hogy boldog légy.
Anya azt akarná. Gyere ide!
Hogy van Maddy?
Boldog.
Tényleg boldognak tűnik ott.
Tudod, mi jutott eszembe? Mikor megkérdeztem apát, lakhatok-e nála,
mert te határokat szabtál.
Emlékszem. Egyenesen visszahozott, a város másik feléből.
Tudta.
Tán az egyetlen önzetlen tette volt.
Boldog szülinapot, kedves Marion !
Boldog szülinapot !
Segíts elfújni! Számolj!
Egy, két, há…
Na, kérem szépen, ki kér tortát?
Édesem…
Megegyeztem veled,
amikor kicsi voltál,
hogy mindig igyekszem azt tenni, ami a legjobb neked.
De pillanatnyilag nem megy. Nem költözhetek ide.
Ez viszont nem jelentheti azt, hogy te sem.
Tudod, Marion nagyi és Mike nagyapa…
ők nevelték fel anyát.
És anya szuper volt.
Pont, mint te.
Tudod…
te és anyukád vagytok a legcsodásabbak az életemben.
És…
szeretném megköszönni…
hogy vigyázol rám.
Szeretném, ha tudnád, megpróbáltam…
de tudom, hogy itt boldog vagy.
Szeretném megadni, amit anyukád várt volna tőlem.
Két puszi.
Egy anyától. Egy tőlem.
Hékás.
Nagyon klassz lesz.
Jó lesz neked.
Együtt lehetsz nagyival és nagyapával.
Visszajössz?
Naná! Persze, hogy visszajövök.
Csak tudod, apának menni kell dolgozni,
elintézni ezt-azt, és nem akarok önző lenni.
Szeretném, ha az itteni családoddal is lehetnél.
Jól van? Buli lesz.
Jó lesz.
Oké?
Kérek egy ölelést!
- Szeretlek. - Én is szeretlek.
Nézd, Matt, tudom, hogy nem igazán vagy erre kíváncsi,
de őszintén szólva, egyikünk se gondolta, hogy ezt így végigcsinálod.
Azt gondoltuk, kizárt, hogy egymagad gondját viseld Maddynek.
Őszintén, sokkal jobb munkát végeztél, mint azt bármelyikünk gondolta.
Büszke lehetsz magadra. Megcsináltad.
A gyerek túlélte, nem?
- Enni adtam neki. - Aha.
Pelenkáztam, felöltöztettem.
Ja, jól csináltam.
Mondjuk, ez az abszolút minimum, ami egy szülőtől elvárható.
Csak elég lesz, nem igaz?
Túl szigorú vagy magadhoz.
- Én nem így értettem. - Nem vagyok szigorú.
Más se hitte, hogy fel tudom nevelni.
Akkor én miért?
Mit csinálok?
Milyen döntést hozok, és ez kinek válik javára?
Mert én nem tudom.
Egs!
- Erre nem iszok - Akkor majd én.
Matt, gyere be!
Csukd be az ajtót! Tedd le magad!
Igen, uram.
Rossz hírem van.
Rossz hír?
Elmegyek.
Itt hagyom az irodát. Előrébb lépek abban a sorban.
És téged javasoltalak a helyemre.
Gondoltam, már tudsz erre koncentrálni.
Beleférnek az üzleti utak. Szerintem készen állsz.
Ez mind a tiéd lehet. És bedobták, hogy…
ennyi a új fizetés.
Azt írja: „Hozz kutyakaját!”
Fordítsd meg!
Azta!
Megvan az egyetemi tandíj.
Nem is tudom, mit mondjak.
Tudod, mit? Megérdemled.
- Köszönöm. - Megérdemled.
Tudod, büszke vagyok rád.
Kicsit mindig apádnak éreztem magam.
Nem konkrétan, érted, inkább nagybácsinak vagy unokabátynak.
Nagy testvérnek.
Talán inkább a szomszédodnak.
- A szomszéd bácsinak. - Vágom.
Nem akarok érzelgős lenni. Nem is leszek.
Semmi szükség rá, hogy…
Dehogy. Csak azt akarom mondani…
Örülök, hogy nem rúgtalak ki.
Én…
én is örülök.
Jó ember vagy.
Most menj, és brillírozz a horvátoknak!
- És jövő hónapban London. - Oké.
Tartom és emelem.
Mi ez?
- Ne húzd az időnk! Dobd be, J! - Ne dobd be!
Ez csak nekem fura, hogy Maddy nincs itt?
Nekem is az.
Jobbára sütiben szoktunk játszani.
Sütiben. A zseton is klassz amúgy.
Érted, pénzben játszani, de nincs egy kis sütid?
- Hozzak sütit? Azt akartok? - Hozzad!
Jöhet a süti.
Hozok sütit, de most szólok: az utolsó morzsáig megeszitek.
- Oké. - Világos?
- Jó. - Az utolsó morzsáig megeszitek.
Különben balhé lesz.
Ha csak egy szem is marad abból, amit kihozok.
Elég lett volna annyi, hogy neki is hiányzik.
A rágcsák jók. Nem épp nemzetközi, de van brazil diójuk.
Öregem, örök hála, hogy elhoztál erre az útra. Komolyan.
Őrület, hogy mehetek.
Tudod, az én horvátom nem az igazi.
Taníts valamit!
Hogyne, persze. Rendben.
Ismételd utánam! Začepi!
Začepi!
- Začepi! - Mit jelent?
Hogy hallgass.
- „Hallgass”? - Začepi.
Ezt minek tanuljam meg?
Hát, érted, hiszen ismersz.
- Začepi? - Igen.
A feleségem ezt hajtogatja. „Začepi.”
Érted.
Itt a kis kacsa.
Jaj, de jó!
Tetszik a kis kacsa?
Tetszik a kacsa?
Nem? Akkor nézzük a következőt!
Mit szólsz? Ez a kacsa tetszik?
Ez sem? Hát jó.
Ez volt a kedvencem.
- Azt mondja, az volt a kedvence. - Mert mindig a napra néz.
Rendben. Szeretlek, apa.
Hívlak, ha visszaérek a koliba.
Nem, nem izgulok.
Aha.
Aha. Menni fog.
- Tesó. Nézd! - Mi az?
Ó, te jószagú!
Maddy.
Gyere csak! Menni fog, Maddy.
Jordan!
Gyerünk, Maddy!
- Gyere, Maddy! - Gyere!
- Jordan, figyelsz? Látod ezt? - Látom.
Atyavilág!
Hé! Jordan!
Jár!
Valaki hagymát aprít a közelben, vagy ilyesmi.
Kezdődhet a bölcsi?
Kicsit nehéz lesz, mert eddig csak velem volt.
Lehet némi gond az elszakadással. De nagylány vagy.
Adj apának két puszit! Egyet nekem, egyet anyának. Jó?
Maddy!
Kicsit várnék, hogy mi lesz.
- Persze. Semmi gond. - Jó?
Indulhatnánk a kapuhoz.
Beszélgetni vagy aludni szeretnél a gépen?
Én mindkettőt szoktam. Beszélek álmomban!
Ha ilyen lesz, bökj meg, hogy felébredjek,
vagy akár beszélhetsz is hozzám.
Olyankor egész érdekes vagyok.
Én hiszek benned.
Kösz, haver. Ez kedves tőled.
Én is benned.
- Matt? - Nagyon hiszek benned.
A kapu igazából arra van.
- Matt? - Začepi!
Világos.
Szia.
Apa!
- Nem tudtam, hogy ma jössz! - Meglepetés volt!
- Nagy hírem van! - Mi?
Nézd, mit találtam!
- Megtaláltad! - De meg ám.
Megtaláltam, és felpattantam a repülőre,
hogy személyesen adhassam oda. Gyere!
Hadd lássam!
Úgyhogy irány haza!
Ne sírj!
Nem fogok sírni.
Én ott vagyok otthon, ahol te vagy.
Én meg ott, ahol te.
Ölelj meg!
- Karácsonykor várlak, jó? - Rendben.
Gyere, Maddy! Gyere!
Itt. Tessék.
Szeretném megköszönni.
A megértést.
Én már semmit sem értek.
De azt tudom, hogy Liz nagyon büszke lenne rád, Matt.
Tudod, azt mondta, te vagy az igazi,
mikor megjelentél a kis bolti csokorral.
Úgy szorítottad, hogy összetörtek a szárak.
Tényleg.
Piszkosul izgultam.
Úgy emlékszem, mintha tegnap lett volna.
Mert tegnap is volt.
Vigyázz rá!
Nagyi szeret téged.
És nagyapa is szeret. Ölelj meg!
Oké, leteszlek! Na jó!
Vigyázz a papádra! Jó utat!
Viszlát, Mike!
- Apa? - Igen?
Van a közelünkben olyan suli, ahol nincs egyenruha?
Van, de lehet, hogy egyenesen egyetemre küldelek.
Úgyhogy nem kell ezen izgulnunk, oké?
- Szia. - Sziasztok.
Erre jártunk, és gondoltuk, beugrunk.
Dehogy jártunk.
- De erre jártunk. - De nem.
Nem jártunk.
Nem csak úgy erre jártunk, de beugrottunk, és hoztam virágot,
hogy bocsánatot kérjek, mert egy marha voltam.
Akartam neked virágot hozni,
de féltem, hogy nem leszel itt, és hagyhatom a lépcsőn.
Aztán meg valaki ellopja,
és a végén nem kapod meg. Érted?
Tudod, rengeteg a virágtolvaj ebben az épületben.
- Nem akartam mondani, de ja. - Nagyon ravasz.
Maddy!
Örülök, hogy látlak. Hogy vagy?
Ez a fogam mindjárt kiesik. Nézd!
Hé, jön a fogtündér.
Köszönöm a virágot.
Sajnálom.
Meg tudsz bocsátani?
Váltanék néhány szót Maddyvel.
Rendben.
Na szóval. Van egy rendkívül komoly kérdésem.
Melyik fagyi a kedvenced?
Az eper.
Azt szeretem.
A vanília.
A kávé.
Egy pillanat! Kávé?
Komolyan? Tényleg szereted a kávéfagylaltot?
De a rendes kávét nem szereted, ugye?
Nem, az undi.
Oké, rendben. Tényleg undi.
Ha apa kávéval kínál, rám írsz?
Áll az alku.
Ó, bébi!
Hát jó.
Eleget várattuk?
Azt hiszem.
Szerintem is, csajszi.
Menjünk!
Maddyvel megyünk fagyizni.
Leszel utánfutó?
Úgy értem, igen.
Örömmel.
Ez a fagyitáncod?
Fagyi
Hát megkaptam a fagyim
Hé, megkaptam a fagyim
Megkaptam a fagyim
Lecsöpög
Nincs pénzem másikra
Már csöpög is
Nincs pénzem másikra
Már csöpög is
Nincs pénzem másikra Ne csöpögtesd !
Biztos, hogy ezt akarod?
Biztos. Nem félek.
Hát jó.
Csak év végéig, oké?
Ha nem tetszik, keresünk mást.
MATTHEW LOGELIN: TWO KISSES FOR MADDY C. KÖNYVE ALAPJÁN
De ha nem félsz, akkor én se félek.
Jó napot, Mr. Logelin!
Üdv újra itt, Maddy!
Érdekes a mai öltözete, uram.
Én az egyenruhám viselem, Maddy pedig nadrágot.
Nagyon csinos vagy, Maddy. És megváltoztatjuk az előírást.
Köszönjük.
Irány a suli!
Hé, Maddy!
Ennyire szeretlek.
Nem tudom, hogy kell rendesen.
Szép napot!
A feliratot fordította: Chovanecz-Molnár Éva