VIND EKSAMEN - BIGRIVER KUNST & DESIGN
UNIVERSET ER STORT.
STORT OG KOMPLICERET OG LATTERLIGT
Kortet over livets små glæder
...vil være regn, som rammer ved midnat i aften
og kommer ind fra kysten.
Forvent ikke meget...
Godmorgen, Mark.
-Taber. -Taber.
Daiquiri. Det er en landsby i Cuba. Det staves med tre i'er.
Og toast.
Mark, kan du...
-Det er jo ikke rigtig mad. -Det ved jeg.
Mark, spis noget sundt.
Far, du spiser selv en halv liter is
helt alene om cirka otte timer.
Du ved, du har matematik i dag.
Hvad? Det ved jeg, far,
men hovedstaden i Burkina Faso er Ouagadougou.
Er det?
-O-U-A-G... -Vent. O-U...
-Sikke en taber. -En taber.
-Ikke mig. Det er du. -Mig? Det er du.
-Ja. -Ikke mig.
-Du kommer til Emmas fodboldkamp, ikke? -Beklager, men det er forkert.
Åh, manner!
-Skriv ikke til hende. Glem det. -Hov!
Nøglerne er i tasken.
Prosit.
Det er lige ud og den vej,
og så er det sådan en her, og så første til højre.
-Men vent... -Jeg har en slags Sherlock-ting.
-Jeg elsker det program. -"Spillet er i gang."
"Spillet er i gang." Hvorfor sagde du det?
HÅNDBOG FOR VAKSE GALAKSE-BLAFFERE DOUGLAS ADAMS
Vi har 26.
Vi har en vinder.
Lad os se på vindertallene i dag,
42, 10, 25, 76...
Åh gud. Jeg vandt.
Jeg har lige vundet!
Åh, du godeste!
Beklager.
-Er du okay? -Tak.
-Du er Sherlock-fyren. -Hjalp jeg dig tidligere?
Solen er 400 gange større end månen,
men den er også 400 gange så langt væk,
så de ser ens ud, men det er de ikke.
-Det er derfor, vi har solformørkelser. -Her bor jeg.
Skal vi hænge ud senere i aften?
Jeg skal noget.
Tak...
...for din tid.
-Farvel. -Farvel.
-Hejsa. -Hej.
-Brug din rocket-launcher... -Nej. Shotgun. Se.
-Du er ikke John Wick. -En smule snigskytteriffel.
-Inert projektil gør det værre. -Ikke i ansigtet. Nej.
-Han skød dig i ansigtet. -Ja, Mark, han skød mig i ansigtet.
Jeg finder aldrig den nøgle.
Hvad, hvis dit liv var sådan?
-Hvor man dør og kommer til live igen? -Ja.
Du går i seng, og så vågner du, og det er den samme dag igen.
Bare gentaget.
Hvad ville du gøre?
-Udover det her? -Du kunne gøre lidt mere.
Som Bill Murray-filmen, hvor han vil have sex med sin lækre chef?
En ny dag truer.
Så er det svaret. Piger.
Hvad med at binde balloner til en havestol eller noget?
Nej. Jeg ville bestemt tage pigen.
Okay, glem det.
-Du kunne være en helt. -Som Batman.
Ja, som Batman.
Taler vi i The Dark Night eller Ben Afflecks Batman?
Selvfølgelig tegnefilmene.
Nej, jeg ville gå efter pigen. Det ville ende mest tilfredsstillende.
-Ja! Hole in one! -Okay.
Det er måske sværere, end du tror.
Du kunne prøve igen i uendelighed. Man gentager bare.
Ligesom en A/B-test.
Klart, med uendeligt mange forsøg
vil det ske før eller siden, rent matematisk.
Men måske er det ligesom pi. Måske fortsætter det evigt.
Med uendeligt mange måder, du ikke scorer.
Ja! Nej!
Jeg har det her talent...
Du ville aldrig komme ud af det.
Klart. Men hvorfor ønske det?
Du ville være universets centrum. Du kunne gøre hvad som helst.
Ja, men det kunne blive kedeligt eller ensomt.
Ikke tale om.
Du ville være kongen af alting.
Hej skat. Lort.
Det er helt sikkert.
Nej.
Men hvis du fortalte mig det, ville jeg glemme det.
-Du ville ikke tro mig. -Vi kunne have talt om det 50 gange.
-Ja. -Gentagelsen.
For det er ikke... Nej, jeg er ikke defensiv.
-Det her er en mulighed. -Isolationen.
Du ville være alene i verden.
Tre, to, en.
Godmorgen, Mark.
-Taber. -Taber.
Lige ned den vej,
og så er der sådan en her, og så gå til højre.
-Vent... -Jeg er synsk.
Jeg elsker synske.
TEGN EN SUPERHELT
Hvordan ser hun ud?
Hun er høj.
Kruset hår, lang næse. Ikke vildt lang, men sådan...
-Ikke konventionelt smuk. -Nej, hun er nuttet.
Så du er vild med hende?
Nej.
-Så du er ikke vild med hende? -Jeg er ikke ikke vild med hende.
Hvorfor leder du så efter hende?
Fint. Jeg er smaskforelsket i pigen fra poolen.
-Hvad havde hun på? -Hun havde støvler på.
Hvem har støvler på ved poolen? Hun er sikkert goth.
Hun sidder sikkert i centeret og læser en manga lige nu.
Hun hænger ikke ud i centeret.
-Er hun for god til centeret? -Nej, hun er ikke for god til centeret.
Følelser for denne, du har.
Er det Darth Vader eller Yoda?
Vælg en. Du kan ikke lave begge.
-Tatoveringer? -Jeg skal ikke identificere hendes lig.
Hun tabte en flyer omkring en forsvunden hund.
Mark, hendes nummer vil stå på flyeren.
Klart, jeg ringede til nummeret, og en fyr tog den.
Han har en datter, men hun er otte.
Det irriterede ham vist, at jeg brugte hans ulykke til at møde en pige.
-Hvilket er... -Rimeligt. Det er rimeligt.
Så hun leder efter en hund, som ikke er hendes.
Jeg tror måske, der er en dusør?
Har du prøvet et hundecenter?
Kan jeg hjælpe dig?
Ja. Jeg leder efter en pige.
Vi har kun dyr.
-Ja. -En dyrlæge?
En gyde bag en restaurant?
Hun søger vist ikke Vagabonden
fra Lady og Vagabonden, men tak.
Måske er det bedre sådan.
Måske var det en dødsdømt og giftig romance.
Måske er du bedre foruden.
Nej! Vent! Kom nu.
Hey!
-Hej. -Hej, jeg hedder Mark.
Jeg har et hurtigt spørgsmål.
-Okay. -Jeg tænkte på...
Det vil lyde virkelig bizart,
men oplever du nogen form for tidsmæssig anomali
i dit liv?
-Tidsmæssig anomali vil sige... -Jeg ved, hvad det betyder.
Okay, storartet. Jeg tænkte i særdeleshed på...
Det der, hvor den samme dag bliver ved at ske?
Wow. Okay.
Jeg troede ikke, andre vidste det.
-Det er der en, der gør. -Ja.
Jeg så dig ved poolen før.
Du greb en bold, og det var aldrig sket før.
Så jeg tænkte, at du havde fri vilje.
Jeg har faktisk ledt efter dig overalt.
-Har du? -Ja.
Du tabte en flyer om en forsvunden hund. Telefonnummeret var ikke dit.
Nej, det var ej.
Hvad har du bedrevet med uendeligt meget tid?
Opklaret forbrydelser og fundet ægte kærlighed.
Virkelig?
Nej.
Jeg har lært mig selv at køre bil.
Jeg tænkte, det er fint at køre galt grundet tidsløkken, så...
Jeg ville kurere kræft,
som om det var hele pointen.
Når jeg gjorde det, ville tiden begynde,
-og så havde jeg reddet hele verden. -Hvordan går det?
Ikke godt. Ikke meget fremskridt.
Måske har du sat for høje mål.
Måske skulle jeg bare have forsøgt at helbrede fodsvamp.
-Øjenbetændelse. -Fordøjelsesbesvær.
-Tja... -Mark.
Mark. Det her har været sjovt, men jeg bliver nødt til at gå.
-Skal du? -Ja.
Du ved, fordi...
Det samme sker igen i morgen, ikke?
Ja, det ved jeg godt.
Undskyld.
Det er fedt at være den eneste, der ved, hvad der sker,
men det er også...
...mærkeligt.
Alt, der er sket, er sket tusind gange.
Alle går rundt i søvne.
De tror ikke, der er andet.
Ja, alle andre drømmer, og du er den eneste, som er vågen.
Præcis.
Jeg ved, du skal gå, men du er nødt til at se det her.
Du er nødt til at gemme dig.
Her kommer det.
-Hvor er min telefon? -Sammy! Nej, kom tilbage!
-Din hund tog min telefon! -Kom så, Sammy!
Jeg har set det ti gange før.
Jeg tror, det er en metafor for noget.
Kom. Der er en bedre en.
Kom.
Han forklarer, at feminister kontroller verden,
og at det er derfor, ingen læser hans digte, da...
Han taber nogle mønter.
Nu samler han dem op.
Hans Linkin Park-agtige kæde sidder fast under hans støvlehæl,
og konsekvenserne er intet mindre end katastrofale.
Det er forkert at grine ad andres ulykke.
Men de er objektivt morsomme.
Jeg er nødt til at gå.
Må jeg få dit nummer?
Undskyld. Jeg ved, det er en smule...
Men eftersom vi er fanget i samme dag for evigt,
-bør vi holde kontakten. -Ja da.
Nej, ikke endnu.
Nej, jeg er ikke defensiv.
MARGARET HJEM (859)-170-7118
Margaret Jeg er rystet
Til: Margaret Nu har jeg dig, Magneto!
Til: Margaret Taler du til mig?
Til: Margaret Jeg keder mig voldsomt...
Skal vi mødes?
Okay. Foran biblioteket om 20 minutter? Du har vist ikke brug for en taxa.
Øh... Måske er det bedre i morgen faktisk.
Hej.
Jeg burde være i sommerskole.
Jeg er kun mødt op to gange.
Jeg vil hellere læse kunst.
Mine forældre vil gerne have, jeg læser matematik.
-Du læser matematik, ikke? -Nej.
Jeg er i AP.
-Hvorfor mon det bliver ved at ske? -Jeg ved det ikke.
Jeg tænkte ikke over det, før jeg havde set Doctor Who færdig.
Hvad? Hvorfor spørger du?
Jeg er bare glad for, at Stephen Hawking ikke ser med,
for det krænker al videnskab.
Hvad er det skøreste, du har gjort indtil videre?
Skørt som i?
-Jeg hoppede på et godstog. -Hvordan gik det?
Jeg respekterer vagabonder mere nu.
Jeg cyklede dog gennem skolen.
Wauw. Imponerende. Er du fem?
Den praktiske anvendelse er begrænset.
Men hvis nu du kørte din Lamborghini ind i en slikbutik,
og så endte tidssløjfen, og du var nøgen?
Det er netop det, jeg mener.
Du må have gjort en sej ting.
-Jeg spillede skak på højeste niveau. -Og?
-Jeg tabte. -Der må være noget andet.
Okay, lad mig vise dig det.
Pas på!
Ønsker du nogensinde, at i dag var en anden dag,
såsom juleaften eller din fødselsdag?
Jeg burde have taget neglelak på i går.
Seriøst? Jeg kan godt lide dem. En pæn chartreuse. Det er en grøn.
De er altid flossede.
Jeg synes, det ser sejt ud.
Tak.
Jeg ville ønske,
min far ikke besluttede at tale om min fremtid i dag.
Hvem ved, hvad de vil være, når de er 17?
-Det gør jeg. -Virkelig?
Rumfartsingeniør, specialist på NASA-missioner.
Vent, som en astronaut?
For det er sejt. Det er ligesom...
Det er en stor drøm.
Jeg har perfekt syn, så...
Man kender ikke sin vens dårlige musiksmag, før man stjæler hendes bil.
-Stjal du den? -Jeg har mere brug for den end Marissa.
Og den her sang bliver bedre og bedre.
Omsider!
OBJEKTER I SPEJLET FOREKOMMER LÆNGERE VÆK
Bare rolig. Jeg er ret sikker på,
at hvis vi dør i et biluheld, så lever vi op igen.
Ja.
Der må være mange mennesker, der døde i dag.
Har du første lige tænkt på det? Det er 150.000.
Hvad?
Så mange mennesker dør hver dag.
Jøsses.
Man gennemgår det dag efter dag som Sisyfos.
Værre. Han skubbede bare en stor sten. Hallo, kan du køre?
Undskyld, det var deprimerende.
Ja.
Det er nok også mange menneskers fødselsdag i dag.
Ja.
Kom så.
FORSVUNDEN HUND
Kom nu. Vi kommer for sent.
Okay.
Jeg forstår ikke.
Ellers tak.
Se.
Hvordan fandt du det?
Jeg ledte efter hunden.
Du ved, den på flyeren?
Jeg ved ikke engang hvorfor.
Jeg har bare så meget tid.
Jeg ville bare gerne prøve at ordne noget.
Jeg ved godt, det ikke giver mening. Man kan umuligt finde den.
Jeg identificerer mig vist med fisken.
Okay, Jared, jeg kommer.
Så vi ses?
-Nitten millioner. -Hvad?
Det er antallet af fødselsdage i dag.
Farvel, Mark.
Regnede du det ud i hovedet?
Tre, to...
Skørt som i?
Jeg vil nødigt dømme, men hvorfor ser vi på skateboardere?
Bare vent. Det er ligesom det med ørnen.
Det virker ikke som min ting med ørnen.
Margaret, hvad er den universelle lov omkring skateboardere?
At, ironisk nok, selvom skating er hele deres identitet,
så er de elendige til det.
Præcis.
-Du sagde kl. 2. -Jeg troede, du ville komme for sent.
Noget held med hunden?
Det er vist på tide at opgive hunden.
Jeg løj før. Jeg elsker at dømme.
Her kommer hun.
Er det her en slags joke?
Ved din mor, at du er her?
Du kan umuligt lande den her.
Sejt nok, ikke?
Ja.
Jeg ville bare høre dig sige det.
Sejt!
Hvem er Jared?
Han er medicinstuderende.
Hvor gammel er han?
Enogtyve. Han tog afgang fra Harvard som 19-årig.
Pas på!
-Jeg har en teori. -Ja?
Du ved, at den fjerde dimension menes at være tid?
Hvad, hvis de her firedimensionelle væsner leger med os?
De bøjede tiden som en cirkel, og nu genlever vi samme dag.
Som et hamsterhjul. For at more dem.
-Men tid er ikke den fjerde dimension. -Ikke?
Ikke i en meningsfuld, euklidisk forstand.
-Selvfølgelig ikke. -Pas på.
Pas på!
Det er det, jeg tror, det her drejer sig om.
At spise alverdens is uden at blive tyk?
Du viste mig det, da du viste mig ørnen.
Tænk over det.
Det meste af livet er noget bras, ikke? Det er bare fyld.
Og så er der de her øjeblikke...
...hvor alle tilfældighederne bliver til noget perfekt.
Som om livet dropper alt ævlet i et øjeblik
for at vise os, hvor fantastisk det kunne være hele tiden, hvis det gad.
Det ved jeg ikke.
Jeg tror, at vi måske bør blive bedre mennesker.
Selvom jeg ikke ved, hvordan det er muligt.
Vi må gå glip af så mange af dem.
Alle livets små glæder er bare væk, tabt for evigt.
Men ikke i dag.
Det er en foruroligende, inspirerende idé,
men... Jeg bliver nødt til at gå.
Hvorfor føler jeg, selvom vi er fanget i samme dag,
at jeg aldrig får dig at se igen?
Fordi du ser for meget Doctor Who.
Vent. Hvad, hvis vi fandt dem alle?
Hvad mener du?
Alle de små glæder i denne ene by
på denne ene dag,
vi kunne indsamle dem.
Ligesom Pokémon?
Lidt ligesom Pokémon.
Vi ville være partnere.
Jeg mener, tal om at leve i nuet.
Vi lever i nuet.
Det er lige her og venter på os.
Mark, du forstår det ikke, okay?
Jeg er ikke ligesom dig. Jeg gider ikke leve i nuet.
Jeg vil bare ikke have, nuet skal være mig.
Okay?
Jeg prøver bare at komme igennem det.
Det gør jeg også.
Vi er ikke så forskellige, Margaret.
Vi er ikke som andre.
Alle andre får en helt ny dag.
Men ikke os. Dette er den eneste, vi har.
Nogle gange tænker jeg...
...hvad, hvis det ikke er nok?
Jeg ønsker bare, den betyder noget.
Desuden er det bare os.
Alle andre sover.
Husker du det om den fjerde dimension?
-Den, der ikke er tid? -Ja, den er stadig ikke tid.
Men jeg har tænkt på, hvad den egentlig er, og...
Du ved, vi har tre dimensioner, ikke?
-Ikke? -Fortsæt.
Så tænk på din skygge, okay?
Din skygge er todimensionel. Flad.
Noget, der ville kaste en tredimensionel skygge,
er den fjerde dimension. Teknisk set,
er vi bare skyggerne af firedimensionelle mennesker.
-Wow. -Ja.
Nogen fandt faktisk ud af, hvordan en 4D-terning ville se ud.
Jeg lærte mig selv at tegne den.
Da jeg var lille, ledte jeg efter den overalt.
Teoretisk set er den altid omkring os,
vi kigger bare ikke i den rigtige retning.
Man ville kunne se alt derindefra.
Man ville kunne se ind i ting, man ville aldrig fare vild.
Hele verden er et kort over sig selv.
Men jeg fandt den aldrig.
Der er vist ikke mere end det her.
Så du gav bare op?
Hvis den fjerde dimension vil stoppe med at skjule sig,
ved den, hvor jeg er.
Hvordan skal vi gøre det?
-Gøre hvad? -Finde de små glæder.
-Vi har brug for en metode, ikke? -Hvad, som i...
Som et system?
Vi skal være grundige, så måske kan vi lave et bykort,
opdele det i firkanter, hvor hver firkant har en 24-timers logfil.
Eller vi kunne bare gå rundt og lede efter seje ting.
-Som partnere? -Som allierede.
-Som USA og Canada. Jeg er... -Jeg er Canada.
-Nej, du kan ikke... -For langsomt.
-Det gjorde du ikke. -Jo.
Det var min ting. Det er min ting!
-Jeg tog din ting. -Jeg viste dig det.
Jeg tog den.
Hvad?
Undskyld.
ALGEBRA II NY UDGAVE
Husker du den matematik, du bør lære?
-Måske. -Jeg lærer dig den.
Nej.
Jeg kan ikke hænge ud med nogen, som ikke fatter basale logaritmer.
-Nej. -Se lige dig selv.
En nørd, der er dårlig til matematik.
Hvad skal du så gøre?
Det første, du bør vide om matematik, er, at det altid er perfekt.
Hvis jeg ikke bruger det senere, finder mit bitre midaldrende jeg dig.
Se.
Wauw.
Vil du høre en hemmelighed?
Selvfølgelig.
Nogle gange ønsker jeg ikke, dagen slutter.
Jeg ønsker, tiden er i stykker for evigt.
Har du nogensinde set Time Bandits?
Hvad er det?
OMG, har du aldrig hørt om Time Bandits?
-Lad være med det. -Hvad?
Sig ikke OMG, som om det er et udtryk.
Okay, men dette er grunden til, tiden stoppede,
-så du kan se den bedste film... -Jeg må smutte.
Brænd ham af denne ene gang, okay?
Jared tilgiver dig.
-Jeg er nødt til at gå. -Du er ikke...
Jeg forstår.
Giv kortet tilbage.
Giv det, du har stjålet fra mig, tilbage.
Ser du Time Bandits igen?
Ja. Den holder altid.
Du har forbedret dig.
Tak.
Mark, jeg ved, det er sent,
men jeg håbede, vi kunne tale sammen.
Om din fremtid.
Godt, du nævner det,
for jeg har faktisk overvejet at blive præst.
-Eller... -Okay.
...rumsoldat.
Bedre endnu, rumpræst.
Rumpræst? Klart. Er det...
Skal man gå på seminariet eller luftfartsskole?
Okay. Klart.
-Træf nu ikke en forhastet beslutning. -Apropos...
Åh gud!
Hvem er Jared?
JARED MEDICINSTUDERENDE
JARED CRUZ - MEDICINSTUDERENDE HARVARD HOSPITAL
DR. JARED CRUZ, LÆGE MEDICINSTUDERENDE - HARVARD
En lille smule snigskytte.
-Jeg har mødt en pige, Margaret. -Vent. Har du mødt en pige?
Ja.
-Hvornår? -For et par dage siden.
Jeg så dig i går aftes. Du sagde intet.
-Jeg ville ikke gøre det til noget stort. -Det er stort.
Pointen er, at jeg ikke plejede at sige den slags før,
men jeg føler, vi er forbundne.
Undskyld, kontinuiteten giver ikke mening.
Hver aften kl. 18:00
hænger vi ud, og så forsvinder hun.
Som en vampyr.
Det er mere en omvendt vampyr,
-hvilket er et normalt menneske... -Okay, okay!
Hvis hun ikke vil på date med dig,
-så se hende om dagen. -Det gør jeg.
Så tag hende på en snig-date.
I hænger bare ud alene, intet særligt,
og så lidt efter lidt, uden at hun mærker det,
bliver det mere og mere romantisk.
Og så bum!
Du kysser hende.
Det er ikke den lydeffekt, jeg søger.
Men få kysset.
Jeg ved det.
Tag hende med et sted hen, der viser, at du forstår hende.
Du forstår hende vel?
Så det her er ikke en perfekt ting?
Nej, jeg tænkte, det kunne være sjovt at tage en pause.
Jeg føler mig lidt narret.
Det kunne blive sjovt.
Man lever kun en gang.
Åh, nu forstår jeg.
Har du øvet det?
Ja, en million gange.
Jeg har et dårligt forhold til træningscenteret,
og det forværres kun, hvis en vagt kommer og taser os.
-Jeg siger bare, det var min idé. -Det var din idé.
Her, vi skal tage de her på.
-Seriøst? -Seriøst.
Hvad?
Et lille skridt for Margaret...
Nej, ødelæg det ikke.
Ved du, at det rigtige flag væltede?
Det blev slået omkuld, da de fløj tilbage til Jorden.
Måske kunne du rejse det igen.
Rummad?
Kom ind. Kom ind, Mark.
Hvorfor gjorde du det her?
Jeg havde bare tid at slå ihjel.
Nej, du havde ej, ikke rigtigt.
Hvordan gjorde du det?
Jeg har en masse øvelse,
og så har jeg
muligvis bestukket alle eleverne i kunstafdelingen.
Jeg ville bare...
Du ved.
Hvad?
Der er en ting til.
Hvad?
Vi skal tilbage til Jorden.
Hvordan?
Med rumfærgen.
Rumfærger forlader ikke atmosfæren, de tager ikke til månen.
Jeg lover, du ikke vil fortryde det her.
Nej.
-Jeg fortryder det allerede. -Jeg var ikke klar endnu.
Okay.
Nej, nej!
...tolv, elleve, ti, ni...
-Tændingssekvens påbegyndt. -Hæng på!
...seks, fem, fire,
tre, to, et, nul.
Alle motorer er normale.
Vi letter. Vi er lettet.
Vi vågner op præcis samme tid hver morgen,
men hvis man blev oppe, ville man lave kuk i det.
-Systemet crasher. -Det skulle man tro.
-Man kan ikke! -Man kan ikke.
Noget putter dig ved midnat hver aften, som om...
Det er som at blive bortført af en kosmisk barnepige.
Det er så uhyggeligt.
Er der nogen hjemme?
Nej, min søster er til violin,
og min far er til pilates for gamle.
Vil du have en...
Hvorfor ikke?
Er det dine forældre?
Ja. Min mor arbejder sent i aften, så jeg ser hende aldrig,
hvilket er det sværeste ved alt det her.
Og min sagde op for nylig for at skrive
en ganske uinteressant historie om borgerkrigen.
Hvad med dig?
Hvad?
Dine forældre.
Gamle mennesker, der ligner dig?
Ja. Hvad skal vi lave?
Den er ond! Rør den ikke!
Hvorfor klæder Sean Connery sig ud som brandmand til sidst?
Det er en del af mysteriet.
Jeg skal tisse.
På grund af øl.
-Du bør nok gøre det i toilettet. -Ja.
Det her er fuldkomment håbløst. Okay.
Nej. Nej.
-Hvad er det her? -Nej.
Det er ikke færdigt.
Du har lavet et kort. Over alting.
-Hele dagen. -Alle de små glæder.
Du må have gjort det i morges!
Jeg tegner det hver dag.
Wauw. Drenge er så sære.
Det er virkelig flot.
Måske burde du gå på kunstskole.
Det her vil lyde dumt, men jeg...
Sommetider tror jeg, at stirrer jeg på det,
finder jeg noget, et slags mønster.
Det gør jeg aldrig.
-Det lyder ret dumt. -Okay.
Og "tree house" er i to ord.
Du har lavet et kort over os.
-Ærgerligt, at det bliver slettet. -Ja. Det er ærgerligt.
Jeg kan ikke.
-Okay. -Undskyld.
-Nej. -Jeg må hellere gå.
-Er du okay? -Hvorfor skulle jeg ikke være det?
-Handler det her om Jared? -Nej.
Han ringer først om fire minutter.
Glem det.
Jeg føler, du ikke fortæller mig noget, men det kan du godt.
Du tager fejl, okay? Så ærgerligt!
Hør, Mark.
Vi er strandet.
Men i stedet for på en ø, sidder vi fast i en dag.
Vi er fanget her sammen,
så lad os være forsigtige,
så vi ikke ødelægger det.
Det med de små glæder var godt,
så måske er det nok.
Jeg synes bare, vi bør være venner
og more os med det.
Det vil jeg ikke.
Det er det alt, jeg kan give.
Tag det, eller lad være.
Så tager jeg det nok.
Jeg ringer til dig i morgen. I dag.
I morgen.
Der vil være regn, som rammer ved midnat i aften
og kommer ind fra kysten.
Forvent ikke meget vind...
Godmorgen, Mark.
Hvordan har mor det?
Hun har det fint.
Godt.
Taber.
Det lod til, hun åbnede sig, og hun virkede glad.
Ikke sådan rigtigt glad, men Margaret-glad.
Det er hårdt, makker.
Hun lyder fantastisk.
Jeg laver sjov. Jeg aner ikke, hvad du snakker om.
Åh nej. Shotgun.
Hvad har jeg gang i?
Ikke i ansigtet!
Det er kejserlige elitetropper. De har fire arme.
Det er som at tage en shotgun med til en maser-kamp.
Måske er det bedre sådan, du ved?
Måske var det en dødsdømt og giftig romance.
Måske er du bedre foruden.
Følelser for denne, du har.
Jep.
-Jeg er forelsket i mysteriepigen. -Okay, det er nok.
-Hvad er det lige... -Det her er problemet.
Jeg troede, at hvis jeg prøvede nok, ville det lykkes.
Måske er det ligesom pi.
Jeg vågner bare, bliver afvist og prøver igen.
Er det fra Edge of Tomorrow?
Ja, det er det.
Fedt.
Mark? Mark, er det dig?
Hej.
Det glæder mig, du er her.
Jeg tænkte bare...
Jeg håbede, vi kunne tale lidt om din fremtid. Is?
Sådan her ligger landet.
Jeg har ingen fremtid.
Det har jeg hørt før fra din aldersgruppe, og det er pessimistisk,
og jeg synes, det er letkøbt.
Jeg er træt af at være den eneste her omkring,
der ved, hvad der foregår.
Hør, jeg forstår det med klimaet, okay?
Jeg er woke.
Sig ikke "okay, boomer" til mig.
-Det er ikke det. -Sagen er...
Det er dyrt at gå på kunstskole, og når du er færdig, hvad så?
Jeg dimitterer ikke, far.
Ingen dimitterer, for tiden er gået i stykker.
Mener du metaforisk?
Du aner ikke, hvordan det er, at din fremtid aflyses uden grund.
Og belær mig ikke om kunstskolen,
når du sagde op for at skrive en eller anden midtlivskrise-bog.
Det er ikke rimeligt, Mark.
Hvorfor farver du ikke bare dit hår?
Eller tager et kursus om knivfærdigheder?
Eller køb en Tesla, far.
Bare køb en Tesla, far.
Gider du stoppe et øjeblik?
Et øjeblik? Emma, er du sød at stoppe...
-Jeg beder dig. -Okay.
Tak.
-Talte du med far? -Hvad?
Han har fulgt efter dig hele dagen.
Jeg har muligvis råbt ad ham.
Råbte du ad far?
Jeg bad ham muligvis om at købe en Tesla.
Er det en eufemisme?
Nej.
Da han sagde op, tænkte jeg:
"Det forstår jeg godt.
"Han gør det, han ønsker, og følger sin drøm."
Når jeg prøver at gøre det, er jeg doven og uansvarlig.
Han sagde ikke op.
Du ved godt, far blev fyret, ikke?
Jeg tror ikke, han dummede sig eller noget.
De havde bare ikke brug for ham mere.
Han vil ikke indrømme det, fordi han er i en ond cirkel af skam,
og mor er vred på ham, men det vil hun ikke indrømme,
fordi det ville virke ondskabsfuldt.
De sidder bare fast lige nu.
Sidder fast.
Jeg tror ikke, han har noget imod, at du tager på kunstskole.
Vi har bare ikke råd til det nu.
Hvordan ved du alt dette?
Synske kræfter.
Virkelig?
Nej!
Fordi jeg tænker på andre end mig selv.
Du burde prøve det en dag.
Hej Em?
Hvordan gik din kamp?
Vi tabte 3-0.
Det er jeg ked af.
Ja.
Arbejd videre på det!
-Hej. -Hvad kan jeg hjælpe med?
Jeg tager din algebra-time.
Jeg havde et hurtigt spørgsmål.
Jeg har aldrig set dig før.
Ja, jeg har været meget syg.
Virkelig meget.
Lad os sige, teoretisk set, at der skete noget med tiden,
altså tidens strømning.
I stedet for, at den gik i en lige linje, sad den fast i en cirkel
og blev ved at gentage sig selv.
-Var det ikke en film? -Jo.
Jeg ville gerne vide, hvad der kunne forårsage det.
Jeg har forsket lidt.
Kunne Jorden være faldet ned i et ormehul?
Hvad?
Det tror jeg ikke.
Hvad, hvis den accelererede hurtigere end lyset?
Nej.
Er virkeligheden bare en simulering?
Det er usandsynligt, men muligt.
-Gammel forbandelse? -Nej.
-Kosmisk barnepige? -Det forstår jeg ikke.
Er tiden bare en "stor kugle af wibbly-wobbly timey-wimey-ting?"
Det er et citat fra Doctor Who.
Jeg kan ikke huske at have set dig.
Hvis nu vi er i helvede?
Hvis vi gjorde noget dårligt, og nu lever denne dag for evigt som straf?
Den her samtale minder om min forestilling om helvede.
Måske ville din åndelige rådgiver være passende...
Hvad med en singularitet?
De der sorte huller, hvor fysikken bliver underlig?
Jeg ved, hvad en singularitet er.
Og ja, klart, rent teoretisk
kunne en singularitet producere en lokal, tidsmæssig anomali.
Så ville vi være nødt til at slippe ud af den.
Hoppe på et fly og flyve ud af den.
Hvorfor ikke? Men hav mig nu undskyldt,
for jeg skal gøre det samme, jeg gjorde i går og så glemme det igen.
Perfekt ting-alarm.
-Mor! -Falsk alarm.
Jeg tror måske, vi har fundet dem alle.
Min teori var, at når vi fandt den sidste, så ville tiden begynde igen.
Åbenbart ikke.
Ærligt talt, så er jeg træt af alt det her med de små glæder.
Er du klar over, at det aldrig bliver jul?
Fedt. Du hader julen.
Ja, men jeg vil ikke undvære den.
Jeg har lyst til at skrige ad alle:
"Det her er ikke ægte. I sover. Vågn op."
Gud, de er som zombier.
-Du er en zombie. -Jeg mener det. Tiden er inde.
Åh nej. Tro mig, Jason, det er mere din ting.
-Kender jeg dig? -Hvorfor?
Som du sagde, er vi fanget her.
Jeg mente ikke rigtigt fanget.
Alle andre er fanget. Vi er fri.
Fri for at blive ældre.
For at gå i skole, for klimaforandringer...
-Jeg gjorde det. -...kræft, øjenbetændelse.
-Hvad med ting, vi ikke kan? -Instagram. Såsom?
Vokse op eller blive astronaut.
-Specialist. -Og hvad så?
Hvad med alt det, jeg vil?
Vi siger farvel til vores liv.
Vi kan aldrig gøre noget, der tager mere end 16 timer.
-Jeg kan udrette meget på 16 timer. -Hallo!
Jeg føler, jeg lever i en tegnetavle.
Alt, jeg gør, slettes, alt, jeg ordner, går i stykker,
og alt, jeg laver, forsvinder.
-Hey. -Vi tænker for småt, okay?
Vi har ikke sneget os ind i zoo, kørt i en ismaskine
eller danset på en kørende bil.
-Offentlig nøgenhed er en mulighed. -Margaret, stop.
-Jeg siger det bare. Tak. -Du lytter ikke.
-Hvad? -Margaret, stop.
Det her fungerer ikke.
Er det, fordi jeg ikke vil kysse dig?
Hvorfor kysser du ikke en af dem?
Fordi jeg ikke har lyst.
I glemmer det hele i morgen.
-Margaret. -Kom så.
Jeg har noget, der kan opmuntre dig.
Jeg har gemt det.
Bor folk her?
Det er et udstillingshus.
De bruger det til at få folk til at ville køb et af dem.
Mark.
Det er perfekt.
Okay. Klar?
Selv før det her
tænkte jeg altid, der var noget galt med verden.
Noget, der var helt i stykker, som ikke kunne repareres.
Men ingen andre så det,
så jeg gik bare rundt og lod, som om alt var fint.
Hvad skete der så?
Intet, sådan har jeg det stadig.
Men med dig behøver jeg ikke lade som om.
Jeg talte med min matematiklærer,
og han sagde, at vi sikkert er i en singularitet,
og hvis vi rejser langt nok væk,
som på et fly,
så kunne vi komme ud af det.
Har du virkelig så travlt?
Hurra, det er fremtiden.
Det er ægteskabsrådgivning
og global opvarmning
og koloskopier og studielån.
Og pludselig er du 80
og venter på din Zoloft-recept på apoteket i joggingbukser
og står med en nagende følelse af, at det hele gik galt.
Fordi det alt sammen skete så hurtigt.
Og du skrev aldrig den bog, du ved?
Eller kyssede den pige, eller tog til Paris.
Det hele er forbi,
og det var ikke det, du ville.
Det bliver ikke perfekt.
Det er det samme dumme lort
igen og igen. Ligesom her.
Men du mener ikke, at det her er at leve, vel?
Vi stjæler folks liv.
Min far færdiggør aldrig sin dumme borgerkrigsroman.
Henry gennemfører aldrig War Fight, og...
Min søster taber sin fodboldkamp 3-0
hver dag.
Vi har alverdens tid.
Nej, vi har ej. Det her er ikke tid.
Tiden kan ikke genbruges.
Okay.
Okay?
Okay, der er et fly til Tokyo klokken 10.00 om morgenen.
Lad os tage afsted.
Hvis det her virker, flipper vores forældre ud.
Hvorfor Tokyo?
Det betyder vist ikke noget,
så længe vi krydser den internationale datolinje.
Så er det automatisk i morgen.
Der er dog en automat i lufthavnen, der sælger hvalpe, så...
Jeg har ikke råd til hvalpe.
Jeg har brugt 30 års lommepenge på de her billetter.
Er du nervøs?
For jeg har tjekket, og flyet styrter absolut ikke ned.
Lad være at jinxe det.
Hvis det her fungerer, redder vi teknisk set hele verden.
Min søster sagde, jeg burde tænke mere på andre,
så at redde hele planeten
er en ret god start.
Men du kurerede ikke kræft.
Nej.
Da jeg var barn, kaldte jeg dem her for øjenpropper.
Men en asteroide kunne ramme planeten i morgen.
Måske er det derfor, tiden begyndte at starte forfra.
Fordi det er dagen før dommedag,
og i stedet for at redde verden, ødelægger vi den faktisk,
hvilket ville...
Margaret, er du okay?
Flymedarbejdere, forbered dørene til afgang og krydstjek.
MARGARET UNDSKYLD. FARVEL, MARK. HELD OG LYKKE.
Tag venligst plads, og spænd sikkerhedsselen.
Tag venligst plads.
Tag venligst plads, og spænd sikkerhedsselen.
INTERNATIONAL DATOLINJE
Der vil være regn, som rammer ved midnat i aften
og kommer ind fra kysten.
Forvent ikke...
Godmorgen, Mark.
Hvad?
Jeg troede, du ville kalde mig en taber.
Nej.
Men du tænkte på det.
Ja.
Far, hvordan går det med din bog?
Storartet.
Borgerkrigens omfang er bare...
Vi fatter det ikke engang i dag.
Vidste du, flere amerikanere døde ved Spotsylvania end på Omaha Beach?
Det ved jeg nu.
For ikke at nævne kopper, tuberkulose, difteri.
Dødstallene var utænkelige.
Krigen kunne være endt så meget tidligere,
hvis McClellan havde presset på efter Antietam.
-Afsted! -Kom så, Emma!
-Kom så, Emma, du kan godt! -Hun klarer den ikke.
Mål!
...42, 10, 25...
Jeg vandt!
-Og Mark igen. -Tooghalvfjerds.
Det er korrekt. Hvad er der med dig?
Er der ikke en film, hvor Bill Murray sidder fast samme dag?
Groundhog Day.
Åh, du godeste!
Du klarer dig. Den slags sker hele tiden.
Er det Tony Hawk, ligesom fuglen?
Jeg er blot et telefonopkald væk.
Mor.
En lille smule snigskytteriffel.
-Har du ham til venstre? -Ja.
Vi er fanget i en tidsløkke. Dig, mig, os alle.
Den samme dag gentager sig,
som i Groundhog Day og Edge of Tomorrow,
men kun mig og Margaret ved det.
Vi var næsten kærester, men så slog vi op.
Og du husker det ikke, fordi din hjerne altid slettes.
-Vent. Havde du en kæreste? -Ikke rigtigt.
Hvordan er hun?
Hun er fantastisk.
Hun fortalte mig en historie om, hvordan hun som lille
altid ledte efter den fjerde dimension.
Det lyder plat, men da jeg mødte hende, var det, som om jeg fandt den.
Der var bare mere ved alting, end jeg nogensinde havde set før.
Og der var også mere ved mig,
og det havde der altid været. Jeg havde bare aldrig...
...indset det, indtil Margaret viste mig det.
Hun lyder fantastisk.
Åh nej, nej!
Hvis du er firedimensionel nu, hvorfor droppede hun dig så?
Jeg troede, alt var perfekt, men der var...
...mere ved historien end det.
Jeg troede, det var en romance, hvori jeg var helten, men...
...det var ikke om mig.
Det var slet ikke min historie.
Det var Margarets.
Hvad tænker du på?
Bare den her dreng.
Jeg ødelagde det.
Det er aldrig for sent.
Medmindre du dør af kræft, men ikke før da.
Selv før det her
tænkte jeg altid, der var noget galt med verden.
Noget, der var helt i stykker...
...som ikke kunne repareres.
Men ingen andre så det,
så jeg gik bare rundt og lod, som om at alt var fint.
SKAKMAT
Er du Henry?
Jeg tror, jeg kan hjælpe dig.
Så du er Marks ven?
Jep.
Han har aldrig nævnt dig.
-Hvor mødtes I? -En tidsmæssig anomali.
Sejt.
Hvis vi er i en tidsmæssig anomali,
hvor mange gange har vi så haft den her samtale?
Første gang.
Klart. Okay, og hvad laver du her?
Jeg redder dig. Tydeligvis.
-Og hunden? -Den er ikke min. Han hedder Chewbarka.
Der er plakater af ham i hele byen.
Han hoppede vist ud af en bil på vej til dyrlægen,
og jeg har ledt efter ham for evigt, og så pludselig dukkede han op.
Bare sådan uden videre.
Men det er lige meget, for i morgen er han væk igen.
Mark havde ret. Alt, vi ordner, går bare i stykker igen.
Okay, jeg forstår ikke, hvad du siger...
Brugte du en shotgun?
Du skal bruge granatkasteren.
-Er der en granatkaster? -Ja.
Den kaster granater.
Jeg er død så mange gange i forsøget.
Ja. Det er det.
Døden er så skrækkelig.
Det er så skrækkeligt at miste nogen.
Og hvis man ikke ser det i øjnene og håndterer det, så...
...ender man også med at miste sig selv.
Taler vi stadig om War Fight?
Ja.
Du kan klare det herfra.
Åh gud. Det er nøglen!
Det er kortet!
Jeg var så fortabt før.
Det hele vil give mening nu.
Åh nej!
Hvad?
Det er noget...
Det er noget, Mark sagde.
Jeg tror, Mark har haft ret omkring noget.
-Det lyder ikke som Mark. -Nej!
Jeg er nødt til at gå.
-Jeg skal tjekke noget. -Hvad?
Pas Chewbarka.
Jeg elsker dig.
Hvad?
Sommetider tror jeg, at stirrer jeg på det,
finder jeg noget, et slags mønster.
SKILDPADDEKRYDS - PERFEKT KABALE SKATERE...
HVAD ER MØNSTERET? MANGLER VI NOGET?
Der mangler noget.
Og det er tid.
ØRN FANGER FISK 18:00 VANDRESERVOIR
Tid.
Ikke tale om.
Der mangler en.
Syv.
Kl. 07.00 ved poolen.
Poolen.
Du er oppe.
Er du okay?
Det er et relativt begreb.
Jeg troede, vi ville have så meget mere tid.
Jeg ved det, men du skal nok klare dig.
Det ved jeg nu ikke.
Jeg ved ikke, om jeg kan det her.
Hør på mig, fordi jeg er gammel, og jeg ved ting.
Det er sandt, at vi mister tid hver dag, hele tiden,
indtil det hele en dag er væk.
Men du vinder det også.
Hvert sekund, perfekte øjeblikke,
det ene efter det andet, indtil du til sidst har hele dit liv.
Du har alting.
Og det koster dig alting.
Men det er det hele værd.
Jeg lover, at det er det værd.
Du er her stadig.
Det med flyet virkede ikke.
Du havde ret omkring kortet.
Der er et mønster.
Det er bare ikke færdigt endnu.
Der er et perfekt øjeblik tilbage.
Okay.
Jeg holder øje.
Jeg mener det. Jeg tror, der er et mere, og at det er nøglen,
og når vi finder det, er det hele slut.
Margaret, jeg...
Jeg så dig besøge hospitalet.
Jeg vil ikke forsøge at tage dig fra hende.
Det kan jeg ikke gøre.
Før dette skete, besøgte jeg hende, og de sagde, at hendes tid var kommet.
At det var slut.
Den aften kunne jeg kun tænke på,
at i morgen ikke måtte ske endnu.
Jeg var ikke klar til ikke at have en mor.
Jeg ønskede bare, tiden stoppede.
Og det virkede.
Ja.
Og jeg var så lykkelig over det.
Jeg ville bare blive i det øjeblik.
Det mærkelige var, at du dukkede op,
og jeg vidste ikke, hvor du kom fra, eller hvorfor det var dig.
Og nu tror jeg, jeg ved hvorfor.
Det er nok, fordi når tiden er inde, så behøver jeg ikke gøre det alene.
Okay.
Tiden er inde.
Det bliver ikke perfekt.
Vi finder aldrig den fjerde dimension
eller kurerer kræft eller ordner verden.
Pointen er, at jeg tog fejl.
Det er os, der sover.
Alle andre er vågne, og vi drømmer bare.
Jeg ved, det kommer til at gøre ondt.
Men jeg tror, jeg er nødt til at vågne nu.
Jeg tror, dette er øjeblikket.
Lige nu. Og jeg vil ikke gå glip af det.
Det var ret perfekt.
Der var et hår i min mund.
Kys mig igen.
Farvel, mor.
VEJR 3 - 12-TIMERS VEJRUDSIGT REGNBYER I NAT
Er du klar?
Det ved jeg ikke.
KORTET OVER LIVETS SMÅ GLÆDER
Tekster af: Jonas Kloch
Kreativ supervisor Toni Spring