‏- NETFLIX מציגה -
‏- דלהי 2007 -
‏לעבור עכשיו לטקילה? ‏-למה לא?
‏מהרג'ה, תשיר למעני! תשיר! ‏-תשיר!
‏למה הוא בצד הזה של הכביש? מה קורה? מה?
‏למה הוא נוהג ככה? ‏-גברתי, שאני אנהג עכשיו?
‏מודאג, מהרג'ה? ‏-לא, אני לא מודאג.
‏אתה מודאג.
‏גברתי, פרה!
‏ברור שהפרה לא תזוז.
‏כ-פרה! עייפה נורא!
‏זה היה יום ההולדת הכי טוב. ‏לא הייתי מצליחה…
‏"יום הולדת שמח…"
‏אלוהים.
‏"יום הולדת שמח"
‏אתה כזה…
‏"יום הולדת לפינקי
‏יום הולדת…"
‏סליחה, לא ככה מתחילים סיפור.
‏אחרי הכול, אני הודי,
‏וזהו מנהג עתיק ומכובד של בני עמי
‏להתחיל סיפור בכך שמתפללים לכוח עליון.
‏אז גם אני צריך להתחיל בכך ‏שאנשק לאיזה אל את כף הרגל, אבל לאיזה אל?
‏למוסלמים יש אל אחד. לנוצרים יש שלושה.
‏ולנו, ההודים, יש 36 מיליון.
‏כך שסך הכול יש 36 מיליון
‏וארבע רגליים קדושות שמהן אוכל לבחור.
‏יש מי שחושבים ‏שאף אחד מן האלים האלה לא קיים,
‏אבל במדינה שלי, ‏משתלם לרקוד על שתי החתונות.
‏יזם הודי צריך להיות ישר ורמאי, ‏לעגני ומאמין,
‏ערמומי וכן, הכול בו זמנית.
‏וון ג'יאבאו, ראש ממשלת סין,
‏יגיע החודש להודו ‏כדי להיפגש עם יזמים הודים מובילים.
‏ראש ממשלת סין מקווה ללמוד ‏על הכלכלה ההודית המתפתחת.
‏עיני העולם נשואות ‏לפגישת שתי המעצמות הכלכליות.
‏- בנגלור 2010 -
‏מצפים כי ג'יאבאו…
‏מר ג'יאבאו, הוד מעלתך.
‏כששמעתי שתבוא לפגוש יזמים הודים,
‏פשוט ידעתי שאני חייב לכתוב לך.
‏- אל: הוד מעלתו וון ג'יאבאו, ‏משרד ראש הממשלה, בייג'ין. -
‏האומה שלנו, למרות שאין לה מי שתייה, חשמל,
‏מערכת ביוב, תחבורה ציבורית,
‏תודעת ניקיון, משמעת, ‏נימוס או עמידה בזמנים,
‏יש לה יזמים.
‏ראש הממשלה ג'יאבאו רוצה ללמוד ‏על כלכלת מיקור החוץ המשגשגת של הודו…
‏זה זמן מה שאני עוקב ‏אחרי התחזקות הארץ שלך, אדוני.
‏אני יודע שאתם הסינים אוהבים מאוד ‏חופש וחירות אישית.
‏הבריטים ניסו להפוך אתכם למשרתיהם,
‏אבל לא אפשרתם להם.
‏אני מעריץ את זה, אדוני ראש הממשלה.
‏תבין, אני הייתי משרת פעם.
‏היום אני יזם מוערך בבנגלור, ‏עמק הסיליקון של הודו.
‏אומרים שהיא נקראת כך ‏על שם עמק הסיליקון באמריקה,
‏אבל לדעתי ניתן להסכים ‏שאמריקה היא נחלת העבר.
‏הודו וסין הן נחלת העתיד.
‏מתוך האמונה שעתיד העולם
‏טמון בידיהם של האדם הצהוב והאדם החום,
‏כעת משאדוננו הקודם, האדם הלבן,
‏הרס את עצמו עם מעשי סדום, ‏טלפונים ניידים וסמים,
‏אני מציע לומר לך, בחינם,
‏את האמת על הודו בכך שאספר לך את סיפור חיי.
‏אלה הן בנות המשפחה הכי חשובות ‏במשפחתי, שגם אוכלות הכי טוב.
‏אחריהן, סבתי הזקנה הערמומית, קוסום.
‏היא הכריחה את אחי, קישאן, לעבוד בבית התה.
‏והיא לקחה כל רופי מאבי, נהג ריקשה.
‏אני בא מהכפר לקשמנגר, ששרוי בחשכה.
‏הודו היא שתי מדינות באחת,
‏הודו של אור
‏והודו של חושך.
‏אני חושב שאדם עשיר כמוך ‏יודע מאיזו מהן אני הגעתי.
‏כדי לתת לך עובדות בסיסיות עליי, ‏אין משהו טוב מהכרזה ההיא,
‏זאת שהמשטרה פרסמה עליי לפני שנים
‏בגלל מעשה של יזמות.
‏- בלראם הלוואי - נעדר -
‏כן, המשטרה מחפשת אותי. למה?
‏אגיע לזה עוד מעט,
‏אבל רק אם תבטיח לא לשפוט אותי ‏עד שאספר לך את סיפורי המהולל.
‏תקרא. אתה.
‏אתה לא מסוגל?
‏"איי, ג'י, זד…" ‏-תפסיק!
‏לא לימדת כלום, חתיכת אפס?
‏סליחה, אדוני… ‏-מה "סליחה"?
‏"אנחנו חיים בארץ מופלאה.
‏האל בודהה זכה להארה בארץ הזו.
‏אנחנו אסירי תודה לאלוהים ‏על כך שנולדנו בארץ הזו."
‏בוא הנה, ילד.
‏מי האישה הזאת? ‏-הסוציאליסטית הדגולה, אדוני.
‏ומהו המסר של הסוציאליסטית הדגולה ‏לילדים קטנים?
‏כל ילד עני בכל כפר נשכח
‏יוכל להיות ראש ממשלת הודו כשיגדל.
‏בג'ונגל, מהי החיה הנדירה ביותר
‏שמגיעה רק אחת לדור?
‏הטיגריס הלבן.
‏זה מה שאתה. הטיגריס הלבן.
‏אדאג שתקבל מלגה לבית ספר רחוק מכאן,
‏בבירתנו המופלאה, דלהי.
‏אבא, אתה יודע איך קוראים לזה?
‏איך?
‏קוראים לזה "קלאביקל".
‏קלאביקל? ‏-קלאביקל.
‏קלאביקל?
‏ולאלה קוראים "שולדרס".
‏ולזה קוראים "באקבון".
‏ואיך קוראים לזה? ‏-לאלה קוראים "צ'יקס".
‏ואיך קוראים לזה? ‏-לזה קוראים "נוז".
‏ואיך קוראים לזה?
‏בחשכה, כולנו ישנו יחד…
‏כשרגליים נופלות זו על זו ‏כמו יצור אחד, מרבה רגליים.
‏- איך תנינים שוחים? -
‏- תחי הסוציאליסטית הדגולה -
‏היי, בלראם!
‏החסידה. הוא היה בעל האדמות ששלט בכפר שלנו,
‏וגבה שליש מכל מה שהרווחנו.
‏הוא ניזון כל כך מהכפר ‏שלכפר כבר לא נותר מה לתת.
‏פחדנו מבנו הבכור, הנמייה, אף יותר.
‏ואבא שלי תמיד היה חייב להם.
‏שלא אאלץ לבקש שוב!
‏מונה!
‏קח את הספר והגיר שלך, ובוא נלך.
‏בית התה? אני אמור לנסוע לדלהי.
‏אבא לא שילם לאדון.
‏סבתא אמרה שאתה צריך לעבוד עכשיו.
‏קישאן!
‏מה אתה עושה שם? לך לעבוד!
‏תשבור כל אחד ואחד.
‏אתה לא אוהב את זה?
‏תדמיין שאתה שובר לי את הגולגולת.
‏היי, מותק…
‏תאכל ארוחת ערב.
‏לא זכיתי לראות שוב כיתת לימוד.
‏תאכל את זה.
‏בסוף אותה שנה, אבי לקה בשחפת.
‏שום פוליטיקאי לא בנה בית חולים בלקשמנגר,
‏אז נאלצנו לנסוע במשך יומיים אל כפר אחר.
‏אמצא רופא.
‏אף רופא לא הגיע.
‏הבטחות בבחירות לימדו אותי
‏כמה זה חשוב לא להיות עני בדמוקרטיה חופשית.
‏"שמו של האל הוא האמת…"
‏אפילו במותו, הוא התנגד לגורלו.
‏התנגד למוות, לכך שייוולד מחדש ‏וימות שוב, והכול לשווא.
‏באותו רגע הבנתי
‏כמה קשה לאדם לזכות בחירותו בהודו.
‏בהמשך, הבנתי למה.
‏הדבר הכי גדול שיצא מהארץ הזאת
‏ב-10,000 שנות ההיסטוריה שלה, ‏לול התרנגולים.
‏הם רואים ומריחים את הדם.
‏הם יודעים שהם הבאים בתור, ‏ובכל זאת, אינם מתמרדים.
‏הם לא מנסים לצאת מהלול.
‏את המשרתים פה גידלו כך שינהגו כמוהם.
‏הרהיטים שעל גבו שווים ‏משכורת של שנתיים לפחות,
‏ובכל זאת, הוא יהיה נאמן ‏ויעביר את הכסף לבוס שלו
‏בלי שייגע ולו ברופי אחד.
‏שום משרת לא נוגע.
‏למה? כי ההודים הם האנשים ‏הכי ישרים ורוחניים בעולם?
‏לא.
‏זה כי 99.9 אחוזים מאיתנו ‏לכודים בלול התרנגולים.
‏האמינות של המשרתים חזקה כל כך
‏שאפשר לשים את מפתח השחרור בידו של אדם,
‏והוא יזרוק אותו עליך בחזרה עם קללה.
‏למדתי להשתמש בזמני כדי לצותת ללקוחות.
‏חיכיתי להזדמנות.
‏רוצה תה? שים קומקום!
‏משהו שאחי התייאש ממנו לפני שנים.
‏תכין את זה מהר.
‏אתה חירש? לעבודה.
‏- הסוציאליסטית הדגולה -
‏אני יודע שקומוניסטים כמוך ‏לא מאמינים באלוהים,
‏אבל אתה מאמין בגורל?
‏אז ראיתי אותו לראשונה, ‏בנו הצעיר ביותר של החסידה, מר אשוק.
‏הוא בדיוק חזר להודו מאמריקה, לדהאנבאד,
‏שם משפחתו עשתה הון בפחם.
‏ידעתי אז, זה היה האדון בשבילי.
‏שמעתי אותם אומרים ‏שהם צריכים נהג שני למר אשוק.
‏הוא רק חזר מ…
‏אבל אתה לא יודע לנהוג.
‏אני צריך רק 300 רופי לשיעורי הנהיגה ו…
‏לא! תמיד היית חצוף כמו אבא שלך.
‏תישאר פה עם קישאן.
‏סבתא השיאה אותו,
‏נתנה לו שבועיים לשכב עם אשתו,
‏ועכשיו הוא היה תקוע פה. כפי שיקרה גם לי.
‏בסדר, שכחי מזה.
‏חשבתי שאם אהיה הנהג שלהם, ‏תקני עדר של תאו מים.
‏כל הכפר יקנא בך.
‏אז תהיה נהג של בעלי האדמה?
‏תוכלי להיות האישה הכי עשירה בכפר.
‏תישבע בכל האלים שאתה מאמין בהם
‏שתשלח כל רופי, בכל חודש, לסבתך.
‏אני נשבע. ‏-תפסיק לחייך!
‏צבוט את ידך ותישבע!
‏אני צובט! סבתא, פשוט תחשבי…
‏את תהיי האישה הכי עשירה בכפר.
‏המקל הזה ייהפך לזהב וכשתנופפי בו ככה,
‏כל הכפר ייעמד בתור כדי לראות אותך.
‏חכה! סבתא הכינה את המנה האהובה עליך!
‏תאכלו אתם את הבמיה בשמן שלכם! ‏אני אוכל בדהאנבאד!
‏- דהאנבאד -
‏ועכשיו, כל שנותר לעשות היה ללמוד נהיגה.
‏ימינה!
‏זהירות, מזיין אחיות!
‏אתה מקאסטה של יצרני ממתקים.
‏רק בחור מקאסטה של לוחמים ‏יכול לאלף סוס פרא.
‏מוסלמים, רג'פוטים, סיקים, ‏יש להם תוקפנות בדם.
‏נולדת לייצר ממתקים, למה שלא תמשיך בזה?
‏זה לא מספיק רק לנהוג. ‏אתה צריך להיהפך לנהג.
‏אם מישהו מנסה לעקוף אותך, אתה עושה ככה…
‏זוז מהדרך, מזיין אחיות!
‏זוז, מזיין אחיות!
‏הכביש הוא ג'ונגל.
‏על נהג טוב לשאוג כדי להתקדם בו!
‏לא היה קשה כל כך לברר איפה הם גרו.
‏פשוט הייתי צריך להיכנס מבעד לדלת.
‏כן? ‏-נמסטה, אדוני.
‏מה אתה רוצה?
‏צריך נהג, אדוני?
‏יש לי ארבע שנות ניסיון. האדון שלי נפטר…
‏תתחפף. כבר יש לנו נהג.
‏יש לכם שתי מכוניות, אדוני, ‏אבל יש לכם שני נהגים?
‏מה הבעיה שלך? תתחפף, בן זונה.
‏אדוני? זה הבית שלך?
‏נמסטה. אני מהכפר שלך, אדוני! מלקשמנגר.
‏לקשמנגר? ‏-כן, אדוני!
‏האלים ודאי שומרים עלינו!
‏עבדתי בדוכן התה, אדוני, בצומת המרכזי!
‏הייתי מביא תה למכונית שלך.
‏תכניס את הבחור.
‏אבל אדוני… ‏-תכניס אותו.
‏אני לא מאמין שזה אתה, אדוני.
‏היבולים מתו מאז שעזבת.
‏והתפללנו ש…
‏שיהיו לך עוד בנים כדי שתמשיכו לשלוט בכפר.
‏קום.
‏אנשים עדיין זוכרים אותי?
‏כמובן, אדוני.
‏כולנו אומרים שאבינו איננו, אדוני.
‏בעל האדמה הכי טוב וקדוש, ‏כמו אדון גנדי, אדוני.
‏כמו גנדי?
‏כן, אדון. אדון מוהנדס קרמצ'נד גנדי. ‏-טוב.
‏מה אתה רוצה?
‏אדוני, ברשותך, אדוני,
‏אני רוצה להיות נהג שלך. או של בנך.
‏אתה מוסלמי? ‏-לא, אדוני.
‏אני מתרחץ באופן קבוע,
‏מקפיד על ניקיון אישי ואני לא עצלן.
‏היי, אני אשוק. ‏-היי, אל תעשה את זה.
‏אתה צריך נהג, ניקח אותו לסיבוב.
‏נראה אם הוא טוב. ‏-כן, אדוני.
‏אני והמזל שלי, הנמייה.
‏הוא נוהג היטב. ‏-כן.
‏מאיזו קאסטה אתה? ‏-הלוואי, אדוני.
‏זאת קאסטה גבוהה או נמוכה?
‏בימים עברו, ‏כשהודו הייתה האומה העשירה בתבל,
‏היו 1,000 קאסטות וגורלות.
‏בימינו יש רק שתי קאסטות.
‏גברים עם כרס גדולה וגברים נטולי כרס.
‏ויש רק שני גורלות. לאכול או להיאכל.
‏קאסטה נמוכה, אדוני.
‏כל המשרתים שלנו הם מקאסטה גבוהה. ‏-למה הקאסטה שלו חשובה?
‏אתה שותה? ‏-לא, אדוני.
‏בקאסטה שלי לא שותים, אדוני. ‏-אז מה אתם עושים?
‏גונבים?
‏הלוואי?
‏אתה יצרן ממתקים? ‏-כן, אדוני.
‏לכן אתה כל כך מתוק אלינו?
‏אתה מבשל? ‏-בהחלט, אדוני. היטב.
‏מה למשל? ‏-אדוני, כל מיני ממתקים.
‏גולב ג'מון, רסגולה הו גאיה, ‏לאדו, רסמלאי, קאג'ו ברפי.
‏כל מה שתרצה, אדוני.
‏נהג שגם יודע לבשל. רק בהודו. ‏תוכל להתחיל מחר?
‏לא כל כך מהר. ‏תחילה צריך לבדוק את המשפחה שלו.
‏כמה אתה רוצה? ‏-אני לא רוצה כסף, אדוני.
‏אתם כמו אבא ואימא מבחינתי. ‏איך אוכל לבקש כסף מהוריי?
‏אלף וחמש מאות לחודש.
‏לא, אדוני, זה יותר מדי. ‏תן לי חצי מזה, אדוני. זה מספיק.
‏אם תישאר מעבר לחודשיים, ניתן לך 2,000.
‏ותסיע רק אותי. ‏-כן, אדוני.
‏תוכל לצפור פחות?
‏אחי, רוצה לטפס לכאן?
‏זוז! ‏-תיזהר!
‏למה עשית את זה?
‏להביא את המקל?
‏אל תעשה את זה. ‏-נביא את המקל.
‏אני יודע שאתה מעמיד פנים. ‏עדיין לא העסקנו אותך, כפרי!
‏הנמייה ודאי התקשר לאיש שלו בלקשמנגר,
‏כי יומיים לאחר מכן, כשהם העסיקו אותי,
‏הם ידעו הכול על המשפחה שלי.
‏הכבוד וההדר של האומה שלנו, המשפחה ההודית.
‏כל אדון חייב לדעת בדיוק ‏היכן משפחת המשרת שלו מתגוררת בכל עת,
‏למקרה שמשרת יחליט לגנוב ממעסיקו ולברוח.
‏אם כך…
‏זה הוגן. הייתי נוהג כמוהם.
‏אבל זה מה שהאדונים עושים ‏למשפחות המשרתים שלהם.
‏ככה עובד לול התרנגולים.
‏כך הוא לוכד מיליוני גברים ונשים בהודו.
‏אז היה סמוך ובטוח, ‏החסידה ובניו יכלו לסמוך על הנאמנות שלי.
‏זה החדר.
‏זה החדר שלי?
‏אתה תחלוק אותו איתי.
‏אמצא לך מזרן מהחנות.
‏לא, לא צריך.
‏יהיה לי נוח על הרצפה. לא לדאוג.
‏אפילו יש גג סוג א' א'!
‏הנה. תלבש את זה בכל עת.
‏זה שלי? ‏-כן.
‏היי, גיבור! ‏-כן, אדוני?
‏אני מקווה שאתה אוהב שטיחים.
‏כשתסיים לנקות אותם, תשטוף את כל החלונות.
‏הבנת?
‏אבל אני הנהג, אדוני.
‏לא. אתה נהג "מספר שתיים".
‏- אינטרקולר טורבו 2800 4X4 -
‏- פאג'רו -
‏האם יש שנאה בעולם ‏כמו השנאה של משרת מספר שתיים
‏למשרת מספר אחת?
‏שעה שאני ניקיתי, הוא הסתובב לו כמו אדון.
‏הוא שם בשורה את כל האלים ההינדואים ‏והוא תמיד התפלל,
‏כאילו האשים אותי בכך שאני "נקסל", ‏קומוניסט כמוך, אדוני.
‏לא נתתי לו להתפלל טוב ממני.
‏אדוני, למה ראם פרסד לא אוכל?
‏והפה של מסריח. ‏-סתום את הפה.
‏האיש הזה הסתיר משהו,
‏ויזם מוצלח תמיד חושף את הסודות של מתחריו.
‏כל הכבוד. יופי. שמעת את זה? ‏כן, זה היה טוב, נכון?
‏היי, נהג! אתה יכול לבוא הנה, בבקשה?
‏בסדר, אני צריכה שתשכב בשביל זה…
‏היי! תיכנס.
‏רציתי לשאול אותך כמה שאלות.
‏היי, אתה יכול להסתובב שנייה?
‏כן. ‏-לא!
‏לא לזה התכוונתי. פשוט תעמוד פה.
‏אני מרגישה שהגב שלך…
‏אני מתבייש להודות עכשיו,
‏אבל באותו רגע, ‏חשבתי שאשתו של מר אשוק, גברת פינקי,
‏הייתה מ"הנשים ההן".
‏אני מתנצלת. אפילו לא הצגתי את עצמי.
‏היי, אני פינקי. נעים מאוד.
‏מותק, בסדר. אני צריך לדבר איתו.
‏בסדר. טוב. ‏-אני צריך לדבר…
‏אז, נהג. שנינו… סליחה. מה שמך?
‏אדוני, בלראם. ‏-כן, בלראם.
‏אז בלראם, אתה יודע מה זה אינטרנט?
‏לא, אדוני, אבל אני יכול לנסוע עכשיו לשוק,
‏ולקנות לך כמה שאתה רוצה. ‏-לא, זה בסדר. תודה.
‏יש לך פייסבוק?
‏כן. ספרים. תמיד אהבתי ספרים, אדוני.
‏שמעתי שאתה יודע לקרוא. פעם ראית מחשב?
‏כן, האמת היו לנו הרבה בכפר, יחד עם העיזים.
‏עיזים? ‏-כן, אדוני.
‏העיזים די מתקדמות אם הן משתמשות במחשבים.
‏יכולתי לראות מהפנים שלהם שטעיתי.
‏פינקי, את רואה. ‏הוא רכש שנתיים, שלוש שנות השכלה.
‏הוא יודע קרוא וכתוב,
‏אבל הוא לא מבין מה הוא קורא. הוא בור.
‏עכשיו אתה סתם מניאק. הוא עומד מולך.
‏אני לא מניאק. ‏-בחייך, אשוק.
‏את מפספסת את הפואנטה.
‏הנהג שלנו מייצג ‏את השוק הכי גדול ולא מנוצל בהודו,
‏שמחכה לגלוש ברשת, ‏לקנות טלפון נייד, לטפס למעמד הבינוני.
‏משהו שאוכל לעזור לו לעשות.
‏אתה הודו החדשה, בלראם.
‏אני הודו החדשה, אדוני.
‏אתה יכול ללכת.
‏לא אהבתי איך שהוא דיבר עליי.
‏"בור." אבל הוא צדק.
‏כשתבוא להודו, אדוני,
‏תפגוש מאות מיליוני גברים כמוני.
‏פתח את גולגולותינו החומות ותאיר פנימה.
‏- סייבר קפה -
‏תמצא המון רעיונות, ‏מגובשים למחצה, נכונים למחצה,
‏כולם דופקים זה את זה, ‏ולפיהם אנחנו חיים ומתנהגים.
‏טוב מאוד. גבוה יותר. כן, שם.
‏אני אומר לך, אבא, העתיד של הודו ‏טמון במיקור חוץ של חברות אמריקניות.
‏סין היא העתיד שלנו. ‏הם בונים כבישי על, הם צריכים פחם.
‏ואנחנו מוכרים פחם.
‏צריך לגוון. ‏מגזר טכנולוגיית המידע משגשג, האינטרנט…
‏אינטרנט? מה זה?
‏פחם הוא אמיתי. ניתן לגעת בו.
‏לא, אדוני. למדתי מאדון אשוק, ‏האינטרנט הוא אמיתי כמו רשת עכביש.
‏הוא מחבר את כל בני האדם ברחבי…
‏אתה יודע על מה זה היה? ‏-כן, אדוני.
‏על מה?
‏על האינטרנט, אדוני. ‏-היי!
‏אתה לוחץ חזק מדי. אבא מתעצבן. תאט.
‏למה אתה מכה את המשרתים? ‏באמריקה אפשר לתבוע אותך על זה.
‏כאן לא אמריקה, בן.
‏הם מכבדים אותנו על זה. זכור את זה.
‏היי, טיפה גבוה יותר.
‏- מטהר אוויר אורגני -
‏ספור את זה. שלא אשמע תלונות אחר כך.
‏הרשו לי לשמור רק 200.
‏יופי, אדוני!
‏סבתא שלחה את קישאן ‏בכל חודש לקחת את השאר אליה.
‏והם לא מאותה קאסטה. היא נוצרייה.
‏והוא התחתן איתה? ‏-כן.
‏זה מקובל באמריקה.
‏גם המשפחה שלה התנגדה, אבל הוא לא הקשיב.
‏היא אמריקנית? ‏-לא, היא הודית.
‏היא נולדה פה. היא עברה לשם בגיל 12.
‏היא סיפרה לי.
‏היא מדברת איתך?
‏מדברת איתי?
‏היא מספרת לי הכול!
‏אני הנהג מספר אחת שלהם!
‏אתה רציני?
‏גם אני יכול להיכנס?
‏אסור. ‏-למה?
‏מה זאת אומרת, "למה"? ‏אם מוקש יראה, הוא ינזוף בי!
‏שמור על עצמך! ‏-כן, גם אתה!
‏איזה שוטה הייתי. זו הייתה תקופת הרמדאן.
‏מובן שאסור לו לאכול ולשתות במהלך היום.
‏הנהג מספר אחת היה מוסלמי, ‏והחסידה שנא מוסלמים.
‏כל עוד יש שמש וירח, שמה של הגברת ישרוד!
‏תחי הגברת!
‏יחי הסוציאליזם!
‏כמעט נפלתי.
‏שם הייתה האישה שראיתי
‏במיליון כרזות בחירות עוד מהילדות.
‏הסוציאליסטית הדגולה.
‏היא הייתה מקאסטה נמוכה, ‏כמוני וכמו כולם מהחשכה.
‏כמו יזמית טובה,
‏היא בנתה את עצמה מאפס ‏ונהפכה לראשת השרים במדינתנו.
‏היא ידעה איך לתקוע לעשירים, ‏ובזכות זה אהבנו אותה.
‏אתה לוקח פחם מהמכרות של המדינה
‏בלי לשלם מיסים כי אני מאפשרת את זה.
‏והפגנו את הערכתנו על כך, גברתי.
‏שני מיליון רופי זה קצת יותר מדי. נשמח…
‏בן! בוא הנה.
‏את צריכה משהו, גברתי? ‏-אני יכולה להביא.
‏בן! בוא הנה. ‏-בוא הנה, חתיכת מזדיין!
‏המעסיקים העשירים שלך מנסים לרמות אותי.
‏מה אתה אומר על זה? ‏-נהג, תתחפף.
‏שתוק, בן זונה!
‏אם אתה לא רוצה לשלם לממשלה, תשלם לי.
‏שניים וחצי מיליון.
‏ואני רצינית!
‏אחרת, תחזרו ללקשמנגר, ‏שם מצאתי אתכם, בורים כפריים!
‏למה לשלם לבת זונה העלובה הזאת?
‏בוא ניסע ישירות לדלהי ‏ונשחד את המפלגה היריבה.
‏היא תפסיד בבחירות הבאות.
‏אני מסכים. אבא, אני רוצה לנסוע לדלהי.
‏תישאר פה ותלמד את העסק המשפחתי. ‏תן לי ולמוקש לטפל בזה.
‏אבא, בחייך. ‏-אם יורשה לי. סליחה.
‏אסור היה לזלזל בך ככה.
‏אסור שזה יקרה. רק שנייה.
‏דלהי היא עיר בין-לאומית, כמו ניו יורק.
‏היי, אשוק. תגיד לה שזה לא מקומה לדבר.
‏אלוהים. אני יושבת פה. אתה יכול לדבר איתי.
‏אני ד"ר לכירופרקטיקה ‏עם תעודה מאוניברסיטת ניו יורק.
‏פיסות נייר, מקומן על קירות חדר השינה, ‏שזה גם מקומה שלה.
‏בסדר, אתה יודע מה? לא. אתה יודע מה?
‏אני ואשוק ניסע לדלהי, ‏נפתור את בעיית הונאת המיסים שלך,
‏ונשלח לך גלויה. מה דעתך?
‏מאיפה הגיעה התוקפנות של גברת פינקי?
‏מסורות לא עניינו אותה. ‏-אני מכירה את בעלי!
‏וכשהנהג מספר אחת קיבל בונוס ‏כדי להסיע את האדון שלי לדלהי,
‏עשיתי משהו שהלוואי שלא הייתי צריך לספר לך.
‏מה אתה עושה? ‏-הנה אתה!
‏אני צריך להסיע את אדון אשוק לדלהי.
‏אגרום לפאג'רו להיראות מושלמת.
‏אתה טועה. אני לוקח אותם לדלהי.
‏באמת? לבקר שם בכל המסגדים?
‏תתרחק ממנה.
‏לא נראה לי שאדון מוקש רוצה לתת
‏למוחמד מוחמד עבדול רזה, ‏או איך שלא קוראים לך…
‏העלאה בגובה 3,000 רופי.
‏כבר 20 שנים שאני הנהג שלהם.
‏מר אשוק הוא כמו בן שלי.
‏הסעתי אותו לביה"ס כשהיה ילד.
‏יש בזה משהו.
‏אבל רק אללה יודע אילו רעיונות שפלים ‏הכנסת למוחו של אדוני המסכן!
‏בבקשה, אדוני, יש לי משפחה.
‏כך כולנו.
‏אילו חיים אומללים,
‏להיאלץ להסתיר את דתו ואת השם שלו ‏רק כדי להשיג עבודה כמשרת.
‏רציתי לרוץ אליו ולהתנצל.
‏"לך תהיה הנהג שלהם בדלהי. סלח לי, אחי."
‏אין לדעת מתי הם יועילו.
‏אני נוסע לדלהי במכונית ממוזגת!
‏מותק, הדלת שלי… ‏-כן.
‏אני חייב להשתין. ‏-אוי, לא, מסכן!
‏בלראם, תסתדר עם התיקים? ‏-כן, גברתי.
‏יש שם עגלה של שוער שכדאי שתביא.
‏תוציא את כל התיקים ותחנה כמו שצריך.
‏כן, אדוני.
‏האזור כולו מדהים.
‏יש כמה דברים מבריקים מדי שאני רוצה לשנות.
‏תניח את התיקים איפה שהוא. ‏-תראה את המרפסת!
‏השמיים, אדוני! ‏-מה? רוצה לראות את הכוכב הנופל?
‏שים את התיקים בחדרים שאומר לך. ותנקה פה.
‏אחרי שהכנתי ארוחת ערב למר אשוק,
‏לקחתי את המכונית לחניון. ‏שם גרו כל המשרתים, כולל הנהגים.
‏מה שצריך לדעת על דלהי זה שהכבישים תקינים,
‏האנשים רעים והמשטרה מושחתת.
‏את הבגדים של האדון מכבסים פה ‏ומחזירים למעלה.
‏השירותים פה.
‏הטלפון הזה מצלצל כשהבוס שלך רוצה אותך.
‏אפילו יש מקדש אם אתה רוצה להתפלל.
‏והנה מאורת התענוגות שלנו.
‏כשיש לנו כסף, אנחנו משחקים פה קלפים.
‏הנהג הזה סבל ממחלת עור בשם ויטיליגו
‏שגרמה לו להיראות כמו ליצן. ‏זה גרם לבטן שלי להתהפך.
‏כל הכיף המטורף קורה פה! בוא!
‏אם לא תיזהר, היתושים יאכלו אותך בעודך חי.
‏אם הם נושאים מלריה, ‏תהיה חולה כמו כלב במשך שבועות.
‏אבל אם זה יתוש דנגי…
‏אני נשבע באימא שלי, לא תפסיק לרעוד.
‏ותמות בוודאות.
‏למות מיתוש? ‏-לגמרי.
‏זה החדר שלך.
‏נחמד. אבל עם מי אני חולק אותו?
‏אתה מתכנן להביא משפחה? ‏-לא.
‏אתה מתכנן לזיין? ‏-לא.
‏איך הבחור הקטן שלך? ‏-מי ההומו הרכרוכי הזה?
‏זוזו.
‏חטטו בתיק שלו. ‏-אני מסתכל.
‏קדימה, תסתלקו! ‏-אחי, תן לנו לראות.
‏המדים של החרא הזה יפים יותר משלך.
‏לפי התיק רואים שהוא לא אפס. ‏-אז עכבר הכפר…
‏כמה משלמים לך?
‏מספיק. אני מרוצה.
‏אתה כלב מתוק ונאמן, כן?
‏התרחקתי כמה שיותר מהפנים שלו.
‏כל דבר שהבוס שלך ירצה…
‏יש לי הכול.
‏יינות מחו"ל,
‏כדורי גולף.
‏בחורות.
‏האדון שלי לא עושה דברים כאלה. הוא אדם טוב.
‏אדם טוב?
‏הוא אדם עשיר!
‏- בלראם -
‏מטה המפלגה הלאומית. סע. ‏-בוקר טוב, אדוני.
‏אין בעיה. ‏-לא, אדוני. בבקשה, אדוני.
‏ברצינות, אני מסתדר. זה בסדר.
‏בימים הבאים, הסעתי את מר אשוק, ‏הנמייה ותיק אדום
‏אל שלל נציגי ממשל.
‏דמוקרטיה, משהו שאצלכם, הצהובים,
‏למרות הניצחונות שלכם בתחום הביוב, ‏מי השתייה ומדליות הזהב האולימפיות,
‏עדיין לא קיים.
‏אם הייתי ממונה על הודו, הייתי מתחיל בביוב…
‏- המפלגה ההינדית -
‏ואז עובר לדמוקרטיה.
‏אל בית הנשיא. סע!
‏בלראם, אני מסתדר. ‏-אדוני.
‏- הבנק המלכותי של הודו -
‏זאת הייתה היציאה, אידיוט!
‏אל תעשה את זה.
‏צריך להיפטר ממנו ‏ולהשיג מישהו שמכיר את דלהי.
‏רק הגענו. תירגע.
‏זוכר שהגעת לניו יורק ולא מצאת את רחוב 42?
‏זה קורה.
‏אתה תסתדר בסוף. אל תדאג.
‏זאת הייתה הפעם הראשונה שהוא נגע בי.
‏סליחה, אדוני.
‏תודה רבה. כן. ‏-כן, שמור על עצמך. ביי. כן.
‏למה מר אשוק היה נסער?
‏אילו הייתי נכנס לבית הנשיא, הייתי צועק,
‏"בלראם היה פה!"
‏תמשיך לבקר אותם בהיעדרי,
‏ואל תיתן להם לדחוק בך לשלם עוד.
‏תראה, אנחנו חולפים על פני מהטמה גנדי
‏אחרי שנתנו שוחד לשר.
‏הדמוקרטיה הגדולה בעולם. בדיחה מזוינת.
‏אתה נשמע כמו אשתך. ‏-אל תדבר עליה.
‏אני מקווה שהגברת שלך ‏יודעת שאתה נשאר בהודו.
‏רק טיפה.
‏תערבב הכול, בבקשה.
‏על משרת טוב להכיר את אדוניו מקצה לקצה, ‏מהשפתיים אל פי הטבעת.
‏אדוני.
‏הנה, אדוני. הוצאתי את תפוחי האדמה.
‏ותפוחי אדמה גרמו לנמייה להפליץ.
‏זיכרון טוב, ילד!
‏תן לאחי קריאה של המונה בכל יום.
‏כן, אדוני.
‏כדי שנדע שאתה לא נוהג בלי רשות
‏ומנסה לזיין את העוזרת במכונית.
‏למה אתה צוחק?
‏המשטרה החדירה מצלמות לעיניים
‏של כל הפסלים בדלהי. הם צופים בך.
‏מובן? ‏-כן, אדוני.
‏תכבה את המזגן והמוזיקה כשאתה לבד.
‏לאף אחד לא אכפת מהמזגן שלך. ‏-אם תפעיל את המזגן,
‏הוא ישב לך על הראש ויזיין לך את האוזן.
‏אתה תפספס את הרכבת. בוא.
‏ברגע שהנמייה יעזוב, ‏מר אשוק יהיה האדון היחיד שלי.
‏בלקשמנגר, היינו קוראים לו "השה".
‏להתראות.
‏אחי, אני מת על השיר הזה. תגביר.
‏בחייך. האח מוקש לא פה, תגביר.
‏הבושם של אדוני בריח פירות ‏חדר במהירות אל תוך אפי.
‏אתה אוהב את זה?
‏כן, אדוני.
‏ואל תספר לאף אחד על זה. אפילו לא לפינקי.
‏לא!
‏הבטחתי לה שאגמל.
‏לא, אדוני, מובן שלא.
‏כל דבר בין משרת לבין אדון הוא תמיד סוד.
‏אני לא האדון שלך! אל תגיד דברים כאלה. ‏-כן, אדוני.
‏ותפסיק לקרוא לי "אדוני".
‏שמי אשוק. תקרא לי אשוק. ‏-אשוק.
‏כן, אשוק. אני יודע שזה לא השם הכי טוב, ‏אבל אני חייב לחיות איתו.
‏הוא שם ממש טוב, אדוני. ‏-באמת?
‏אתה אוהב אותו? קח אותו.
‏אדוני, אתה צריך לייצג את הודו באולימפיאדה.
‏לפעמים אני מייחל שהיו לי זרועות כמו שלך.
‏אתה מוכן להיות בשקט, בבקשה?
‏מימינך!
‏בלראם, אתה מסתיר לי. בוא הנה. שב פה.
‏בחשכה מעולם לא ראיתי גבר מאושר כל כך.
‏ככלות הכול, ‏דמו של בעל אדמות עדיין זרם בשה.
‏ביי, אדוני.
‏זה נהדר כשאתה בודד או כועס על הבוס שלך.
‏זה כולל נקמה, אונס, רצח, סקס. יש בזה הכול.
‏אתה יכול ליהנות ממש.
‏אתה אפילו יכול לאונן.
‏חזייה אדומה, ציצים גדולים…
‏עכבר הכפר, זה מוצא חן בעיניך?
‏ציצים גדולים, תחת ענק!
‏תחזיק אותם כמו מנגו ותנשנש עם השיניים.
‏ותמצוץ אותם! ‏-על מה הוא מדבר?
‏אבל אל תיתן לעכבר הקטן שלך ‏להישאב לתוך המערות האפלות שלהן!
‏לומר עליך מילה טובה?
‏שמתי לב שלנשים בעיר ‏אין שיער על הרגליים או בבית השחי.
‏מה?
‏לאימא שלך יש פה שיער? ופה וגם פה?
‏כל הנשים בכפר שלך שעירות?
‏וכל המשפחה נתלית כמו קופים ו…
‏למה אתה מדבר על אימהות ואחיות?
‏אחי, אנחנו צוחקים.
‏אני מדבר על האימהות והאחיות שלכם?
‏בחייך! ‏-היי! תחזור.
‏בו במקום נשבעתי שלא אספר עוד לאיש בדלהי
‏מה עבר במוחי.
‏בני זונות, אתם מחביאים קלפים בתחת.
‏עכבר הכפר! לאן אתה הולך? למות?
‏היי, חתיכת מזדיין! ‏-אתה הומו.
‏דוד, יש חדר שאוכל לגור בו לבד?
‏יש שם חדר.
‏אבל מי רוצה לגור לבד?
‏גברתי פינקי רצתה לבקר ‏את הדוד של מר אשוק ליד לקשמנגר.
‏אז שם הייתי, ‏נהגתי הביתה במכונית של החסידה.
‏זה יפה כל כך.
‏שנאתי אותה על זה.
‏אם אעשה תאונה, זה יהיה באשמתה.
‏אתה שמח לראות את סבתא שלך?
‏כן, גברתי, שמח מאוד. ‏-בסדר. יופי.
‏מה הרגע עשית? נגעת בעין עם האצבע?
‏חלפנו על פני משהו קדוש?
‏כן, אדוני.
‏חלפנו על פני עץ קדוש אז הבעתי כבוד.
‏איפה? איזה?
‏שם, גברת. ‏-הגדול ההוא שם.
‏כל האזור קדוש ביותר.
‏רואה איך שהם עובדים את הטבע? ‏מי עושה את זה בניו יורק?
‏אנשים עם חצר בברוקלין. ‏-כן, בטח.
‏עשית את זה שוב. חלפנו על פני עץ נוסף?
‏כן, אדוני. אתה רואה את השביל שם?
‏כן. ‏-כן.
‏אדוני, אומרים שהבודהה הלך בשביל הזה
‏עד שהוא מצא את עץ ההארה.
‏באמת? ‏-כן.
‏סליחה, אבל אני חושב ‏שגם אתם צריכים לעשות כמוני.
‏אחרת אומרים שנעשים עקרים. ‏-לא.
‏בסדר, חייבים לעשות את זה. ‏-לא!
‏איך עושים? שמאלה, ימינה, ‏ואז הראש. עשה את זה.
‏הגבתי באדיקות לכל עץ, אבן ומקדש שראינו.
‏אתה רואה את הגבעה שם, אדוני?
‏מבחינתם הייתי נזיר.
‏שמאל, ימין, ראש.
‏-שמאל, ימין, ראש.
‏הורדתי אותם בווילה של הדוד של מר אשוק.
‏קראנו לו "התאו".
‏ידעתי שאז עליי להתמודד עם משפחתי.
‏הי, דוד, מה שלומכם?
‏איך הולך, אח?
‏עכשיו הוא נזכר במשפחה שלו.
‏לא שלחת הביתה שום כסף מאז שנסעת לדלהי.
‏סלח לי, אח. עכשיו אני פה.
‏נכדי הוא אדם חשוב מאוד!
‏אבל הוא מכריח את סבתו ‏לעשות את כל העבודה במקומו.
‏זהו גורלה של קשישה בעולם הזה.
‏רציתי לקחת אותו לדלהי ולהציל אותו מכל זה.
‏תאכל את העוף.
‏הכנתי בעצמי.
‏מזמן לא אכלת עוף כזה.
‏אדון אשוק צמחוני.
‏אמריקה גרמה לו להשתגע.
‏נראה לי שאעשה כמוהו.
‏מה? אתה ברהמין?
‏תאכל. רזית כל כך.
‏צריך להשמין לקראת נישואים.
‏נישואים של מי? ‏-שלך!
‏מצאנו לך בחורה.
‏תינשא עד סוף השנה.
‏אני צריך זמן. אני לא בשל לנישואים.
‏לא בשל?
‏פשוט תאכל את העוף.
‏אני לא רוצה להתחתן.
‏תפסיק לחשוב על עצמך ‏ותתחיל לחשוב על המשפחה.
‏תאכל.
‏אתה לא אדון אשוק. ‏-את לא מבינה?
‏תכריחי אותי? אני לא רוצה להתחתן.
‏את מחרפנת אותי.
‏מונה!
‏לאן אתה הולך? עצור!
‏מה קרה?
‏אתה חייב להמשיך לשלוח כסף. ‏-לא אשלח.
‏זה הכסף של המשפחה!
‏היא מצצה את דמך והותירה ממך קליפה.
‏והיא תיתן לך למות, כמו לאבא.
‏למה אני לא אוכל בשר? ‏למה פינקי לובשת מכנסיים?
‏למה אין לנו ילדים? הם לא מפסיקים.
‏לדעתי עדיף לא לחזור לשם, אדוני. ‏-אולי.
‏אחד מכל שלושה בניינים בהודו נבנה בבנגלור.
‏אתה יודע למה?
‏מיקור חוץ עם ארה"ב. ‏-פיזור השקעות, אדוני?
‏כן, נכון. לא רע, בלראם.
‏אני שוקל להציע שירותים פיננסיים.
‏אני מכיר המון חברות בוול סטריט.
‏אוכל להסיע אותך עכשיו לבנגלור, אדוני.
‏עכשיו? ‏-כן, אדוני.
‏זה בצד השני של הארץ. ‏-זה בסדר. אני לא צריך לישון.
‏אוכל לנהוג כל הלילה. ‏-לא, תודה.
‏אני צריך לנסח תחילה תוכנית עסקית. ‏לעשות את זה כראוי.
‏כך תעשה, אדוני.
‏כן. נכון.
‏אשוקי! ‏-כן?
‏אילו רק מר אשוק היה יזם אמיתי, ‏אילו רק היינו יוצאים לבנגלור באותו יום…
‏- לונדון - בנגלור -
‏דברים היו מסתיימים אחרת עבורנו.
‏עשירים נולדים עם הזדמנויות ‏שהם יכולים לבזבז.
‏אבל אדם עני?
‏- בי"ס נביוג -
‏נחזור הביתה או שהוא רוצה להישאר פה?
‏את צריכה לדבר. להיות החלטית.
‏אבל הוא לא ניהל איתי את השיחה הזאת.
‏נראה לי שהוא לא מביע עמדה ‏כי הוא לא הבין את זה…
‏בלראם! מה אתה עושה?
‏תה הזנגביל שלכן, גברת? ‏-עם היד.
‏מה הוא עושה?
‏פינקי, זה דוחה.
‏המדים שלך מטונפים, ‏והפה שלך מסריח כל היום מלעיסת עלי בטל.
‏פשוט קח את התה ולך.
‏תביא כוס אחרת. ‏-כן, גברת.
‏אחרי שתשטוף ידיים.
‏בדרך כלל הוא לא ככה. אני מצטערת.
‏בני הקאסטות הנמוכות האלה, ‏לא, כולם אותו הדבר.
‏נתראה בקרוב. ‏-תבקרי שוב.
‏דברי עם אשוק, כן? ‏-בסדר. ביי.
‏בלראם? ‏-כן, גברת?
‏בוא הנה, בבקשה.
‏בוא הנה. ‏-גברת, אני ממש מצטער. אפסיק.
‏זה בסדר. שב. ‏-אפסיק ללעוס עלי בטל, גברת.
‏לא. זה לא מה שאני… פשוט תשב.
‏אני חושבת שאיך שאתה עובד למעננו זה פסול.
‏אתה צריך להשלים את ההשכלה שלך, ‏להקים משפחה משלך.
‏אדון אשוק ואת כמו משפחה שלי.
‏אל תגיד את זה. זה לא נכון, בלראם. ‏-באמת, גברתי.
‏לא, לא ייתכן שאתה מאמין בזה.
‏אתה יודע מה הוריי עושים באמריקה?
‏הם מנהלים מכולת עלובה בג'קסון הייטס,
‏מוכרים בירה, עלי בטל ופורנו.
‏נהגתי לעשות שיעורים במרתף.
‏לילה אחד ראיתי שאיימו על אמי בנשק,
‏והיא עדיין סיימה את משמרת הלילה שלה.
‏נחלצתי מזה, בלראם. מה אתה רוצה לעשות?
‏אני רוצה לשרת אותך ואת אדון אשוק. ‏-לא.
‏בסדר, די. לא. ‏-באמת, גברת.
‏תפסיק להגיד את זה. ‏לכן כל מערכת הקאסטות שווה לתחת.
‏מוקש ניסה למנוע מאשוק להתחתן איתי ‏בגלל כל קטע הקאסטה הזה.
‏זין עליו.
‏וזין על זה.
‏זאת משחת שיניים? ‏-כן, היא נפלאה.
‏היא תלבין לך את השיניים לחלוטין.
‏איפה אפשר למצוא משהו לגירוד? ‏-בבית המרקחת.
‏חמש מאות!
‏אלה למשרד? ‏-כן, תראה.
‏אלה 200. זה עור, איכות טובה יותר.
‏מאה רופי, מבצע!
‏כמה? ‏-מאה רופי, מבצע!
‏תבחר מה שבא לך.
‏זה 250 למכנסיים. אלה מכנסי מעצבים טובים.
‏למה אבי מעולם לא אמר לי לא לגרד את המפשעה?
‏למה הוא מעולם לא לימד אותי לצחצח שיניים?
‏למה הוא גידל אותי לחיות כמו חיה?
‏אילו רק גבר היה מסוגל לירוק ‏את העבר שלו בקלות רבה כל כך.
‏אילו היית מבקש ממני להסביר ‏איך אירוע אחד מתחבר למשנהו,
‏או איך מניע אחד מחזק או מחליש את הבא,
‏הייתי אומר לך שאני לא מבין בדברים האלה.
‏עליי להזהיר אותך, ‏מכאן והלאה, הסיפור שלי נעשה אפל הרבה יותר.
‏- מבוקש בגין רצח ‏בלראם הלוואי -
‏משהו יזנק עליי?
‏אלוהים!
‏יום הולדת שמח, גברת. עד 120.
‏איך הוא נראה? ‏-מותק, זה נהדר.
‏תיכנס בבקשה, מר מהרג'ה. ‏-תיכנס.
‏עכבר הכפר!
‏אל תעמוד שם לבד. תבלה איתנו.
‏כשעומדים לבד, מתפתחות מחשבות רעות.
‏תראו אותו! לבוש כמו המהרג'ה של אנגליה!
‏נקווה שלא עשית במכנסיים.
‏שמישהו יביא לו חיתול.
‏מניאק! ‏-אשים לך חומר סיכה…
‏איך החדר שלך?
‏יש שם מקקים?
‏זה בסדר… ‏-כזה נהדר. אלוהים, מותק, הוא ישן.
‏בלראם! ‏-לא! אל תעיר אותו. הוא ישן.
‏איך נגיע הביתה? פשוט תחכה…
‏תן לי. אעשה את זה בעדינות. בלראם.
‏בלראם!
‏אלוהים. נראה לי שהוא עשה במכנסיים.
‏אני מצטערת כל כך.
‏אני מצטערת כל כך. אתה בסדר? ‏-אוי, לעזאזל.
‏אתה בסדר? ‏-אתה בסדר?
‏אלוהים. סליחה. ‏-בחייך, אל תבכה.
‏נרדמתי.
‏סליחה. ‏-אין בעיה.
‏פינקי, די. די, פינקי. אנחנו לא לבד.
‏מה? זה רק בלראם.
‏כן, אבל… לא!
‏זה לא משנה, מותק. בחייך.
‏את שיכורה כל כך.
‏אני לא שיכורה מספיק. ‏אני רוצה לחזור לניו יורק.
‏לא שוב. ‏-"שוב"?
‏מה זה "שוב"? ‏אתה אף פעם לא רוצה לדבר על זה.
‏אמרנו שנבוא להודו לשישה חודשים.
‏אתה לא מדבר איתי על זה ‏כי החלטת שאתה רוצה להישאר פה.
‏אני מנסה לעזור למשפחתי. אני חייב להם.
‏אפשר לא לדבר עליהם?
‏אתה יודע שמולם אתה לא קיים, ‏אתה יודע את זה?
‏זה כמו…
‏כמו חלב רזה.
‏אף אחד לא אוהב חלב רזה.
‏אפשר ללכת לבר…
‏אלוהים. חכה.
‏הי, מתוקה!
‏קחי, גברת. רק 100 רופי.
‏אני רעבה מאוד.
‏אפשר לראות?
‏כן.
‏בבקשה, גברת. קחי שלושה ב-200.
‏אני רעבה. ‏-אל תיגעי במכונית.
‏תפסיק. אל תהיה גס רוח.
‏אדוני? ‏-בלראם!
‏הנה. ילדה טובה. ביי. תשאירי אצלך.
‏מתוקה כל כך.
‏אתה יודע מה? בלראם? ‏-כן, גברת?
‏צא. אסור לך לדבר ככה אל ילד. ‏-מה את עושה?
‏החוצה. ‏-לא, גברת. אני צריך לנהוג.
‏צא מהמכונית. ‏-אדוני?
‏היא הבוסית. ‏-בלראם, היי.
‏זה בשבילך.
‏אשאיר אותך עם הבודהה שלך הלילה.
‏האור ירוק, מהרי. ‏-אני לא צריכה אף אחד.
‏אדון אשוק! ‏-ביי!
‏מהו משרת ללא אדון?
‏זה היה מטורף! ‏-זה היה פשוט מעולה! ענק!
‏גברת, תני לי… ‏-מה אתה עושה? אני נוהגת.
‏לא, בלראם. אתה לא נוהג. בוא הנה, לא.
‏חשבת שננטוש אותך? אתה כועס עלינו?
‏לא, גברת. אתם כמו אימא ואבא שלי.
‏אני לא יכול לכעוס עליכם. ‏-שב.
‏אני לא אבא שלך. אל תגיד את זה. ‏-אדוני.
‏תפסיק לקרוא לי "אדוני"! כולנו חברים פה.
‏תיכנס! קדימה, זה יום ההולדת שלה! ‏-כן, אדוני.
‏למה הבחור הזה נוהג לאט כל כך?
‏לעבור עכשיו לטקילה?
‏"יום הולדת שמח"
‏אני לא בת שנתיים.
‏"יום הולדת שמח"
‏אתה כזה דרמה קווין.
‏"יום הולדת לפינקי"
‏אתה בעצמך דרמה.
‏"יום הולדת שמח…"
‏לא, אדוני. חייבים לעזוב. ‏-צריך לקחת אותו לבית החולים.
‏גברת פינקי תסתבך, אדוני.
‏אתקשר למשטרה. ‏-לא, אדוני! גברת פינקי.
‏זה ילד מזוין. פגעתי בילד. ‏-תישארי במכונית.
‏תכניס אותה למכונית. ‏-פגעתי בילד.
‏תישארי במכונית. ‏-נזעיק אמבולנס.
‏אעשה את זה. ‏-הוא בחיים?
‏בבקשה, אדוני, תקשיב לי, אדוני,
‏אם לא נעזוב עכשיו, היא תסתבך.
‏מישהו יראה אותנו. בבקשה, אדוני.
‏אדוני, בבקשה תיכנס למכונית. אדוני, בבקשה.
‏חייבים להזעיק משטרה. ‏-תירגעי!
‏לא, חייבים להזעיק… ‏-תירגעי, מותק! בבקשה!
‏הרגתי ילד! ‏-בבקשה!
‏בבקשה! עזוב אותי! ‏-בבקשה, מותק, תירגעי.
‏חייבים לחזור. ‏-מותק, לא.
‏אני חייבת לחזור. בבקשה. ‏-מותק, לא.
‏בבקשה. אלוהים!
‏בבקשה, בלראם. חייבים לראות אם הוא חי.
‏בבקשה, קח אותו לבית חולים. בבקשה?
‏מה עשיתי?
‏מה זה?
‏סתם דברים שהילדים ההם לובשים.
‏מה הוא עשה בכביש ב-02:00 בבוקר?
‏בדיוק, אדוני.
‏אנחנו לא אשמים, אדוני. ‏הוא קפץ לכביש, ילד טיפש.
‏אל תקרא לו טיפש.
‏סליחה, אדוני.
‏אלוהים.
‏מה אעשה? ‏-כלום, אדוני.
‏אתה יודע איך האנשים האלה? ‏לפעמים יש להם עשרה, 20 ילדים.
‏אפילו הם לא זוכרים את שמותיהם.
‏הוא לא יחסר לאף אחד, אדוני. ‏-כן, אבל…
‏מה אם מישהו ידווח על זה? ‏-מי, אדוני?
‏הרחוב היה ריק…
‏וההורים, אפילו אם הם בדלהי,
‏המשטרה בכלל לא מכניסה ‏אנשים כאלה לתחנה, אדוני.
‏אסור היה לי להקשיב לה. ‏-אדוני, אל תהיה בלחץ.
‏אל תדאג, אדוני, אני פה. ‏אני אטפל בזה, אדוני.
‏לך תישן, אדוני. עבר עליך יום ארוך מאוד.
‏על שפתיי, חיוך גדול ומסופק, ‏שמקורו בכך שמשרת שירת את אדונו,
‏אפילו ברגעים הקשים מכול.
‏היי, נמסטה, אדון.
‏בלראם, תיכנס.
‏נמסטה, אדוני.
‏נמסטה, אדוני! ‏-תיכנס.
‏שב. ‏-שב למעלה.
‏על הספה. תרגיש בנוח.
‏עכשיו אתה בן משפחה. ‏-לא, אדוני.
‏בוא, שב.
‏הכול טוב? ‏-נהדר, אדוני.
‏דיברת עם מישהו על אירועי הלילה?
‏לא, אדוני. שטפתי את המכונית והלכתי לישון.
‏יופי. ‏-כן, אדוני.
‏חשוב שלא תאמר מילה לאיש.
‏כן, אדוני.
‏רוצה עלי בטל? ‏-לא, אדוני, הפסקתי.
‏אתה עדיין לועס עלי בטל! ‏-בחייך.
‏אני יודע שאתה לועס בטל. ‏-נו, אדוני.
‏פתח את זה.
‏הכול טוב? ‏-נהדר, אדוני.
‏טיפלנו בשופט.
‏אם האיש שלך יעשה מה שהוא אמור, ‏לא תצטרך לדאוג.
‏האיש שלי יעשה מה שהוא צריך.
‏נכון, בלראם? ‏-כן, אדוני.
‏אתה יודע לקרוא? ‏-ברור שהוא יודע לקרוא.
‏תקרא לנו את זה. ‏-כן, אדוני.
‏נמרחו לי על זה עלי בטל.
‏"לכל מאן דבעי…
‏אני, בלראם הלוואי, ‏משמיע את ההודאה הבאה מרצוני החופשי.
‏בליל השלושה בנובמבר השנה, נהגתי במכונית…
‏שפגעה באדם, באנשים או בחפצים לא ידועים."
‏אני לא מבין, אדוני.
‏נסביר לך אחר כך. תמשיך לקרוא.
‏"שנלחצתי ומעלתי בחובתי כלפי הפצוע…
‏וברחתי מהזירה.
‏שהייתי לבד במכונית ואני האחראי היחיד."
‏כבר סיפרנו למשפחה שלך.
‏סבתא שלך… מה שמה?
‏בלראם?
‏היי, בלראם?
‏מה שמה?
‏קוסום, אדוני. ‏-קוסום, כן.
‏נסעתי ללקשמנגר, הסברתי לה הכול.
‏פגשתי את אחיך. כל המשפחה שלך הייתה שם.
‏היא גאה בך כל כך על זה,
‏והיא הסכימה להיות עדה להודאה שלך.
‏רואה? הנה חותמת האגודל.
‏פשוט תחתום מעל.
‏-אם הוא לא יודע לכתוב, שילחץ עם האגודל.
‏הוא יודע. ‏תפסיק להתייחס אליו כמו אל אידיוט!
‏תהיה בשקט.
‏אסור לעשות את זה. זה לא בסדר. ‏-בלראם, תחתום.
‏אז אולי אתה ופינקי תלכו למשטרה ‏ותספרו להם מה קרה?
‏אם אתה מבין בחוק, תטפל בזה. אם לא, תסתום!
‏בלראם, קדימה.
‏קדימה, תחתום, אחי. כאן.
‏אתה לא אחי? אחי הצעיר?
‏כן, אדוני.
‏אנחנו אוכלים ומבלים יחד.
‏אבא פה, אני פה. האח אשוק שם.
‏יש סיבה לדאגה? ‏-לא, אדוני.
‏קדימה.
‏תחכה בחוץ. נקרא לך.
‏בסדר? לך. ‏-לך.
‏בסדר, אדוני.
‏אין צורך.
‏מרגיז אותי כל כך לחשוב על זה שוב,
‏שאולי אצא ברגע זה ‏ואשסף לאדם עשיר את הגרון.
‏כלל לא עברה במוחי המחשבה שאוכל לבחור.
‏כלל לא עברה במוחי המחשבה ‏שאספר לשופט את האמת או שאברח.
‏תן לי מונלייט ויסקי.
‏הייתי לכוד בלול התרנגולים,
‏ואל תאמין לרגע ‏שיש שעשועון עם פרס של מיליון רופי
‏שאפשר לנצח בו ולהיחלץ מהלול.
‏הדמוקרטיה הגדולה בעולם.
‏בשביל מאות מיליוני אנשים כמוני,
‏יש רק דרך אחת לברוח.
‏אאלץ להשלים ‏עם מה שמשפחתו של האיש הזה תעשה.
‏לא רק לי, אלא למשפחתי.
‏והדבר דורש מישהו ‏שאינו אדם נורמלי אלא יצור, סטייה של הטבע.
‏זה ידרוש, למעשה, טיגריס לבן.
‏הנה אתה!
‏הבוס שלך מתקשר אליך בטירוף.
‏הוא גם בא הנה אתמול בלילה.
‏אתה חולה?
‏טיפוס?
‏דנגי? מלריה?
‏נראה שאתה בצרה צרורה.
‏היי, שמוק של חמור.
‏כמה פעמים אני צריך לקרוא לך?
‏במה אתה בוהה? ‏תביא את בקבוק השמן, חתיכת אפס מזדיין.
‏נראה שהמשחק הזה מכור.
‏שחקני הקריקט חוטפים שם.
‏חזרת?
‏בוא, שב.
‏מי מנצח?
‏תראה בעצמך.
‏אנחנו מפסידים. ‏-בלראם.
‏כן.
‏היי, בלראם?
‏הם אמרו לך?
‏לא אמרת לו?
‏אני אעשה את זה.
‏בלראם.
‏יש להם איש קשר במשטרה.
‏איש לא דיווח שראה את מה שעשיתי, ‏אז לא צריך אותך עוד.
‏בסדר. מספיק עם הדרמה שלך. תעסה את רגליי!
‏למה בעטת בו?
‏הוא חתיכת עצלן!
‏למה הכית אותו ככה?
‏פינקי, תירגעי. ‏-איך הוא יכול לעשות את זה? כאילו…
‏אל תגיד לי להירגע. לא אכפת לך.
‏אתה אוהב את זה? ‏-פינקי, עזבי אותו!
‏אחרי מה שהוא עושה? ‏-מה את עושה?
‏אתה! תתרחק ממני. ‏-עכשיו הכול טוב.
‏זה טוב?
‏והחרא הזה?
‏גמרתי.
‏גמרתי עם זה.
‏היא מחפשת את משפחת הקורבן כדי לפצות אותם.
‏מה אנחנו, רוצחים? ‏-היא לא תעשה את זה.
‏אחי, שתוק.
‏היא התחרפנה. תשתלט עליה!
‏ההודאה שלך ברשותי, והיא לנצח תישאר ברשותי.
‏היי, אחי.
‏אתה יכול לתת לי אוכל? ‏-לכי.
‏כבר כמה ימים שלא אכלתי כלום. ‏-אין לי כלום, לכי.
‏בטח יש לך רופי. תן לי בבקשה, אחי.
‏לכי. ‏-לאן אלך?
‏אמרתי לך ללכת! הראש שלך לא עובד?
‏את רוצה את זה? ‏שאתפשט ואתן לך את הבגדים שלי?
‏את רוצה שאתפשט?
‏אולי משהו לאכול… ‏-האישה הזאת מחרפנת אותי!
‏תן לי משהו לאכול…
‏הרווחתי 36 רופי בשישה חודשים. לתת לך הכול?
‏אז מה אני אוכל?
‏תן לי אוכל, ילדי.
‏האישה הזאת התחרפנה! ‏סלקו אותה מפה. היא השתגעה.
‏עצרו אותה, אתם המשטרה.
‏בלראם.
‏אני צריכה שתסיע אותי.
‏שנים חיפשת את המפתח, ‏אבל הדלת תמיד הייתה פתוחה.
‏אמרת משהו, גברת?
‏טיסה?
‏איזו טיסה? מה? ‏-אני לא יודע, אדוני, איזו טיסה.
‏למה לא הערת אותי? ‏-אדוני…
‏למה לא סיפרת לי? ‏-עשיתי מה שהיא ביקשה.
‏למה הורדת אותה שם מאחורי הגב שלי?
‏למה עשית את זה? ‏-אתה לא יכול להאשים אותי.
‏אז את מי אאשים? אתה הנהג שלי!
‏לא שמעתי על אישה שעוזבת את בעלה, אדוני.
‏היא לא עזבה אותי. ‏-אדוני, אל תכה אותי.
‏היא לא עזבה אותי. ‏-אל תכה אותי.
‏היא לא תעזוב אותי, חתיכת חרא.
‏הצווארון… ‏-איפה פינקי?
‏אדוני, עזוב… ‏-איפה…
‏אדוני, עזוב את הצווארון!
‏חבל שלא כלאו אותך.
‏חיכיתי יומיים שהאדון שלי יקרא לי.
‏האם חזר לאמריקה ולא סיפר לי?
‏אתה בסדר, אדוני?
‏למה גם אתה לא ארזת ועזבת?
‏אדוני, לא טוב להרעיב את עצמך ככה.
‏אדוני, שאני…
‏היא הייתה אשמה בכל העניין המזוין.
‏כלבה מזוינת.
‏להזמין פיצה, אדוני?
‏מרגיש יותר טוב, אדוני?
‏אתה חייב להאמין באלוהים.
‏סבתי אומרת שאם תאמין באלוהים, ‏יקרו לך דברים טובים.
‏למה אתה נחמד אליי כל כך, בלראם?
‏זה תפקידי, אדוני.
‏אדוני, סחטתי לך מיץ ליים.
‏שתה ותהיה רענן לגמרי, אדוני.
‏אדון אשוק?
‏האם אנחנו מתעבים את אדונינו ‏מאחורי חזית של אהבה,
‏או אוהבים אותם מאחורי חזית של תיעוב?
‏איפה פינקי?
‏אתה צריך לישון, אדוני.
‏אל תעזוב, בלראם, טוב?
‏אני פה, אדוני.
‏"למה אתה נחמד אליי כל כך, בלראם?"
‏גברת פינקי עזבה, ‏וידעתי שעליי לתפקד כמו אשתו.
‏לא הרשיתי לו לשתות, עודדתי אותו.
‏ברגע שתאכל פה, לעולם לא תשכח את האוכל.
‏זה מדהים.
‏מעכשיו אוכל רק את האוכל שלך.
‏ואני רוצה לאכול רק את האוכל שלך.
‏אתה מכיר את הודו האמיתית טוב ממני.
‏אתה יודע, אימא שלי,
‏היא הייתה זו שעודדה אותי ‏לנסוע לאמריקה וללמוד.
‏פינקי ממש אהבה אותה.
‏גברת פינקי אמרה לי שאתה אדם דגול
‏שיעשה דברים דגולים בהודו, אדוני.
‏מתי היא אמרה את זה? ‏-בבוקר שהיא עזבה.
‏היא בכתה כל הדרך לשדה התעופה, אדוני.
‏והיא אמרה שלא תיתן למוקש לומר לך מה לעשות.
‏ושהיא מאמינה בך.
‏היא תחזור אליך, אדוני.
‏כן.
‏היא חוזרת. אני מרגיש את זה.
‏גם אני, אדוני.
‏מה שלומך?
‏תביא את המכונית.
‏גירושים?
‏היא אמרה את זה?
‏אל תדאג. אני מטפל בזה. ‏-אתה בטח שמח שהיא עזבה.
‏זה לא נכון. אני רק רוצה שתהיה מאושר, אח.
‏אזמין טיסה, אסע לשם ואדבר איתה. ‏-חכה. עצור. אשוק.
‏לא, אני צריך לדבר איתה… ‏-אתה לא יכול להתקשר אליה ככה.
‏תפסיק להתחנן ככה. אתה תתחרט על זה.
‏אני מתחרט רק שנתתי לה לנהוג באותו לילה.
‏זאת לא אשמתך. אתה יודע את זה. ‏-זאת כן אשמתי.
‏תקשיב, אשאר איתך כמה שאתה רוצה.
‏אזמין את הפיצה שאתה אוהב, עם המקרוני.
‏אני מצטער, אחי. בלעדיך, הייתי…
‏תראה מה הבאתי לך, אדוני.
‏במיה טעימה וחמה.
‏אני לא רוצה אוכל כרגע. ‏-כמו שאכלנו באותו לילה, אדוני.
‏טעימה ופריכה, תראה.
‏מעניין לי את התחת.
‏אל תגיד את זה, תאכל קצת.
‏אני לא רעב!
‏תתחפף, בבקשה.
‏לא בא לו. למה אתה מציק לו?
‏תיפטר מזה, מזיין אחיות!
‏אתה יכול להניח לי לרגע אחד מזוין?
‏עד שאדון אשוק יקרא לך, אל תידבק אליו!
‏כן, אדוני.
‏את הרצון להיות משרת הרביעו לתוכי,
‏שפכו לתוך דמי, דפקו אל תוך גולגולתי.
‏9,300 רופי, סכום משונה,
‏כמעט שלושה חודשי משכורת, אבל לא בדיוק.
‏אולי היא התחילה ב-10,000 ואז הפחיתה 700?
‏לא.
‏עשירים לא חושבים ככה.
‏לא למדת כלום, חתיכת אידיוט?
‏אם היא חשבה שהיא חייבת לך 10,000, ‏היא בעצם הייתה חייבת לך פי עשרה.
‏פי עשרה. לא! פי מאה.
‏הם הכריחו אותי לחתום על ההודאה ההיא ‏ולא ביקשתי דבר בתמורה.
‏למה לא ביקשתי? אפילו לא חשבתי לבקש.
‏אפילו לא חשבתי לבקש.
‏פעם חשבת על מה שיקרה לך בעתיד?
‏עיניים.
‏כל עוד יש לך עיניים, תעבוד.
‏אבל בגיל 55-50, הם יעיפו אותך.
‏ואז?
‏אם תחסוך קצת כסף, תוכל לקנות צריף קטן.
‏אבל אם אתה חכם כמוני ‏ותרוויח כסף נוסף, אז אולי יותר מזה.
‏זה התרחיש הטוב ביותר.
‏דמיין שהבוס שלך מסלק אותך בלי סיבה.
‏או שאתה מעורב בתאונה!
‏תהיה מת!
‏או דר רחוב.
‏היי, עכבר הכפר…
‏הכול בסדר?
‏הכול א' א'.
‏לא נעים לי לומר לך, ‏אבל כל הנהגים מדברים עליך.
‏שאתה יושב לבד במכונית של הבוס שלך…
‏ממלמל לעצמך.
‏זה נכון?
‏לא התכוונתי לתת לו לומר לי…
‏שגורלי יהיה צריף בשכונת עוני.
‏בשבועות הבאים, ‏למדתי איך נהגים מרמים את אדוניהם.
‏מספר אחת, תן לאדון שלך חשבוניות מזויפות
‏על תיקונים מיותרים.
‏תודה, אדוני.
‏שתיים, מכור את הדלק של אדונך ‏לנהגים האחרים.
‏כשתצבור ביטחון,
‏תיסע סביב ותסיע לקוחות בתשלום.
‏בדלהי יש המון נקודות איסוף.
‏עם הזמן, תכיר את כולן.
‏כשהבטתי במזומנים, לא הרגשתי אשמה.
‏הרגשתי זעם.
‏יש רק שתי קאסטות בהודו.
‏סוף סוף התחלתי לגדל כרס.
‏אדון אשוק, אני אזיין את אימא שלך.
‏אני מנסה לנהוג. ‏אני לא יכול להתרכז ככה. קח את זה.
‏קח את זה!
‏אתה סריס, בן זונה! סריס!
‏אני יודע מה עשית.
‏אדוני, בבקשה אל תכעס עליי.
‏היית במקדש, התפללת למען בריאותי.
‏כן, אדוני.
‏כן, אדוני. דאגתי לך כל כך, אדוני.
‏השארתי מנחה של 101 רופי בשמך.
‏תיכנס. תשב איתי.
‏בוא.
‏בוא הנה.
‏אתה באמת גר פה?
‏המקום לח כל כך, והריח…
‏זה כמו הטאג' מאהל מבחינתי.
‏הטאג' מאהל… ‏-כן, אדוני.
‏הטאג' מאהל הוא קבר, בלראם. ‏לא גרים בטאג' מאהל.
‏בסדר, אדוני.
‏מעולם לא עשיתי מה שרציתי עם חיי.
‏מה רצית לעשות, אדוני? ‏-מוזיקה.
‏או להפיק אותה, בכל אופן.
‏גרתי בארה"ב במשך המון שנים, ‏וניסיתי להיות כמותם.
‏תכלס, עמוק בלב אני הודי מזוין. ‏-לגמרי, אדוני.
‏אבל אנחנו הודים מזוינים.
‏אני רוצה להגיע לבנגלור ‏ולשנות את עתיד המדינה שלי.
‏זה מה שאני רוצה לעשות.
‏אדוני, אתה יכול לעשות ‏כל מה שאתה רוצה, אדוני.
‏אתה אדם איכותי. ‏-אדם איכותי?
‏מדהים! מדהים, אדוני!
‏טוב מאוד, אדוני! זה היה כיף אדיר!
‏תודה, בלראם.
‏אדוני, לא ידעתי שאתה יודע לשיר ככה.
‏אני משתדל. ‏-לא, אדוני. באמת, אדוני.
‏גם אני שר קצת, אדוני.
‏באמת? ‏-כן, אדוני.
‏קדימה, תשיר למעני. כן.
‏בסדר, אדוני. אשיר קצת.
‏סבתי לימדה אותי.
‏קדימה.
‏"הו, מורארי, מה ניתן לומר עליך?
‏לומר עליך…
‏הו, מורארי, מה ניתן לומר עליך?
‏לומר עליך…
‏בעולם הזה שלך ‏אני לא רוצה לחיות
‏לחיות!
‏בעולם הזה שלך ‏אני לא רוצה…
‏לחיות!"
‏קדימה, נקים להקה, בלראם.
‏כן, אתה ואני? נהיה מעולים.
‏כן, אדוני, לגמרי, אדוני.
‏הלוואי שחיי היו פשוטים כמו החיים שלך.
‏בלראמג'י המתוק שלי.
‏אתה מתוק כל כך.
‏אני רואה שהגעת לבירתי המהוללת, אדוני.
‏- רה"מ הסיני בהודו -
‏אולי נשתה משהו יחד כשתבקר בבנגלור.
‏אפילו על ג'וני ווקר בלאק אחד ‏לא הייתי יכול לשלם
‏עם הכסף שהוצאתי במרמה מהמעסיק שלי לשעבר.
‏או לשכור חדר במלון פאר זה ‏עם הכסף שגברת פינקי נתנה לי.
‏גברים שנולדים באור, כמו האדון שלי, ‏יכולים לבחור להיות טובים.
‏גברים שנולדים בלול, כמוני, ‏נשללה מאיתנו אפשרות הבחירה הזאת.
‏מפלגת האופוזיציה והאנדרדוג,
‏הסוציאליסטית הדגולה, ‏מקוות לקבל תמיכה מהודו הכפרית.
‏המפלגה שלה בבלגן נוראי.
‏הממשלה הזו תנצח הפעם בוודאות,
‏וצריך להמשיך לשלם להם עד הבחירות.
‏לא. אני לא יכול.
‏דברים ישתנו ואז תעשה מה שבא לך.
‏זה נעשה קשה. ‏-מה זה היה, לעזאזל?
‏מי אמר לך לעשות את זה? אתה מאמין?
‏למה נתת לו כסף?
‏כבה את הרדיו, מניאק!
‏מזיין האחיות הזה חושב שהוא עוסק בצדקה.
‏למה הוא עשה את זה? ‏-זה הכסף של אבא שלך, שמוק?
‏מי אתה חושב שאתה? ‏-סליחה, אדוני. זה לא יקרה שוב.
‏תיזהר במה שאתה אומר ליד נהגים. ‏אנחנו טובים בקריאת שפתיים.
‏הייתי בטוח שראיתי את הנמייה אומר את שמי,
‏ואז מילה ששום משרת לא רוצה לשמוע,
‏"מחליף".
‏אל בית הפרלמנט. ‏-כן, אדוני.
‏הטלפון שלי.
‏פשוט תשאיר אותו במכונית.
‏זאת הייתה משכורת של שנתיים לפחות, ‏אולי שלוש.
‏הייתי שווה יותר.
‏בימים הבאים, ‏השתדלתי מאוד שלא להביט בתיק האדום.
‏העיר ידעה שמשהו בוער בתוכי,
‏וגם היא בערה.
‏אבא?
‏אפילו אם היית גונב אותו… ‏זאת לא הייתה גנבה.
‏מר אשוק משחד פוליטיקאים כדי לא לשלם מיסים.
‏אז ממי הוא גונב?
‏מאנשים מן השורה במדינה הזאת.
‏ממני.
‏וממך.
‏סע.
‏בלראם, היי? סע.
‏זה ייקח איזה שעתיים.
‏- רכבת אקספרס מדלהי -
‏מה היה היעד שלי ‏אילו הייתי בא הנה עם התיק האדום?
‏היונים. הכלב. התחנה.
‏הם יכלו לחוש בזה.
‏תרנגול ניסה לברוח מהלול.
‏מה היה עושה מר אשוק למשפחתי?
‏אדוני? ‏-כן?
‏אדוני, יש משהו…
‏יש משהו שאני רוצה לומר לך, אדוני.
‏כן. דבר.
‏אדוני, אני רוצה לרוצץ לך את הגולגולת ‏ולגנוב לך את הכסף.
‏אני יודע מה אתה חושב.
‏אתה מתגעגע הביתה, נכון?
‏כן, אדוני.
‏תתכנן נסיעה הביתה.
‏ו…
‏אל תדאג בנוגע לעלויות. קח.
‏כן? לילה טוב. ‏-כן, אדוני.
‏הוא נתן לי מספיק לכרטיס בכיוון אחד בלבד.
‏בניגוד לכל הציפיות…
‏- הסוציאליסטית הדגולה -
‏ועם תמיכת העניים,
‏הסוציאליסטית הדגולה זכתה ברוב הקולות
‏כשאמרה, "אין לנו מים בברזים,
‏ומה נותנים לנו הפוליטיקאים העשירים בדלהי?
‏טלפונים ניידים."
‏האם עני יכול לשתות טלפון כשהוא צמא?
‏תמכנו בצד הלא נכון.
‏כבה את החרא הזה, מניאק!
‏אני לא שומע. תגיד את זה שוב?
‏הבנתי. זוז! תתרחק!
‏כן. כל הכפריים האידיוטים הצביעו למענה.
‏מה לעזאזל נעשה עכשיו?
‏סע, מזיין אחיות! למה באת מפה?
‏יחי הסוציאליזם!
‏אבא שולח ברכות חמות. ‏כולנו שמחים מאוד על ההצלחה שלך.
‏איזה מתוק מצידכם.
‏למעשה, נבקש להביע את הערכתנו בכך שנתרום
‏מיליון רופי למפלגה שלך.
‏זה הסכום ששילמת ‏למפלגת האופוזיציה, בן זונה?
‏אנחנו רוצים ארבעה מיליון רופי. ‏יום שני בלילה, מלון שרתון.
‏הבנת?
‏נסעתי באוטובוס מהכפר ואז נסעתי ברכבת…
‏והגעתי הנה אחרי שביררתי עליך.
‏סבתא אמרה שתדאג לי ותעזור לי להיות נהג.
‏מי אתה? ‏-דהראם.
‏הבן הרביעי של דודה לאטו.
‏מה יש לך ביד? ‏-מכתב.
‏מכתב? תראה לי אותו.
‏נכדי היקר, חלפו שבעה חודשים ויומיים…
‏מאז ששלחת לנו כסף.
‏העיר השחיתה את נשמתך.
‏החיים כאן נעשו קשים. ‏האל אינדרה אינו מרוצה.
‏אתה חייב לשלוח לנו שוב כסף.
‏ארגנתי לך חתונה.
‏אם לא תבוא הנה, ‏נשלח את הבחורה אליך באוטובוס.
‏אם תסרב,
‏נכתוב מכתב שמסביר הכול ‏ונשלח אותו לאדון שלך.
‏היא באמת תשיא אותי?
‏כן, דוד.
‏תסתובב, אכה אותך שוב.
‏תסתובב!
‏למחרת בבוקר, ‏מר אשוק עשה משהו שלא עשה מעולם.
‏מי זה?
‏הוא נתן לי יום חופש.
‏האחיין שלך?
‏כן, אדוני. בן משפחה שלי.
‏בסדר, אדוני. אבל עכשיו כבר ידעתי ‏שהעשירים לא נותנים דבר בחינם.
‏הוא מצא לי מחליף.
‏אז ראינו את היצור שנולד רק אחת לדור,
‏הטיגריס הלבן.
‏איקבאל, המשורר המוסלמי הדגול, ‏צדק כשהוא כתב,
‏"ברגע שאתה מבין מה יפה בעולם הזה,
‏אתה מפסיק להיות עבד."
‏קיוויתי שלמחרת בבוקר, כשלא אחזור,
‏הוא ידע שעליו לברוח.
‏השרתון, אדוני?
‏כן, השרתון.
‏פינקי התקשרה.
‏היא רוצה לדעת אם אחזור לניו יורק.
‏אתה תיסע, אדוני?
‏ואעמיד פנים שאני מישהו שאני לא? ‏זאת הארץ שלי.
‏ידעת שיש סיפור על ברהמין ערמומי ‏שמנסה להערים על הבודהה?
‏הברהמין שואל,
‏"אדון, אתה רואה בעצמך אדם או אל?"
‏והבודהה מחייך ואומר, "לא זה ולא זה.
‏אני פשוט זה שהתעורר ‏בזמן שכולכם עוד ישנים."
‏מה קרה? למה עצרת?
‏יש בעיה עם הגלגל, אדוני.
‏תן לי דקה, אדוני. אלך לבדוק.
‏בסדר.
‏מה קרה? ‏-יש בעיה עם הגלגל.
‏בסדר.
‏אולי נזעיק עזרה?
‏מה, אדוני? ‏-אולי נזעיק עזרה?
‏אדוני, מי יבוא הנה, אדוני?
‏אם תצא, נוכל לתקן את זה יחד.
‏לא. יורד גשם. נזעיק עזרה.
‏מה לעשות, אדוני? אם לא, אתה תאחר.
‏אם תצא, זה לא ייקח הרבה זמן.
‏בסדר.
‏תיזהר מהבקבוק. ‏-כן.
‏פשוט אזיז אותו.
‏זה? ‏-כן, אדוני.
‏הוא נראה לי בסדר. ‏-לא, אדוני.
‏היית צריך למצוא מחליף מזמן!
‏אני לא פוליטיקאי.
‏הם אנשים יוצאי דופן ‏שיכולים להרוג ולהמשיך הלאה.
‏לא אני. לא עזבתי את החדר הזה ‏במשך ארבעה שבועות עד שנרגעתי.
‏השלב האחרון בסיפור ההצלחה המדהים שלי
‏היה להיהפך מיזם חברתי ליזם עסקי.
‏זה לא היה קל.
‏אבל היה לי יתרון.
‏באתי לבנגלור ומר אשוק סיפר לי על העתיד.
‏מיקור חוץ.
‏כשראיתי את כל הנהגים
‏נכנסים ויוצאים ממוקדי השירות לאמריקה,
‏ידעתי היכן יהיה מקומי.
‏אבל איך איפטר מהמתחרים?
‏אז תהיתי, "מה היה עושה מר אשוק?"
‏אדוני!
‏נמסטה, אדוני.
‏פשוט רציתי להביע תודה קטנה, אדוני.
‏על מה?
‏על כל הדברים הטובים שתעשה למעני.
‏אל דאגה. זה לא היה הכול, אבל היה מספיק.
‏אתה יודע למה מעולם לא מצאו אותי?
‏כי הפנים שלי יכולות להיות ‏הפנים של חצי מהגברים בהודו.
‏- מבוקש - רצח -
‏- מוניות מנוג' -
‏המשטרה עצרה את כל נהגי מוקד השירות ‏בגין רישיונות שתוקפם פג.
‏יזמים יוצרים הזדמנויות.
‏ככה השגתי את הסטארטאפ שלי.
‏"נהגי הטיגריס הלבן".
‏יש לי 30 נהגים ‏שעובדים במשמרות עם 26 כלי רכב,
‏כולם עם מיזוג לחודשי הקיץ.
‏ביחד עם האחזקות שלי בבנק,
‏אני שווה פי 15 הסכום שלוויתי ממר אשוק.
‏הוד מעלתך, בבקשה תבקר באתר שלי.
‏אם תאהב מה שתראה, ‏תוכל להקליק במקום שבו כתוב…
‏- אשוק שארמה ‏שירות מוניות מספר 1 -
‏כן, אשוק.
‏כך אני קורא לעצמי בימינו.
‏אבל אני לא מתייחס אל הנהגים שלי ‏כמו אל משרתים.
‏לא אכפת לי מדתם, ‏ואני בהחלט לא מכנה אותם משפחה.
‏הם העובדים שלי.
‏אני מחתים אותם על חוזה, שעליו גם אני חותם.
‏ואם יש בעיה, ‏אני לא נותן לנהגים שלי לשאת באשמה.
‏אי אפשר לקחת אותו לבי"ח?
‏זה האח של הילד המת.
‏והנהג שלך שפגע בו נמצא שם.
‏נמסקר, שמי אשוק שארמה.
‏אני הבעלים של כלי הרכב הזה. ‏הדם הוא על ידיי, לא על ידי הנהג שלי.
‏זאת הייתה טרגדיה נוראית, אבל מאוחר…
‏אני בוחר לפעול אחרת מהאדונים שלי.
‏עכשיו אני חי באור.
‏אני רוצה להביע את צערי העמוק ‏על אובדן הבן שלך, דודה.
‏יש פה 40,000 רופי.
‏אני לא נותן לכם את זה כי אני חייב, ‏אלא כי אני רוצה.
‏אתם מבינים?
‏ואני רוצה לעזור לבנכם האחר.
‏הוא יכול לבוא ולנהוג אצלי, ואני אדאג לו.
‏אני חושב הרבה על המעסיק שלי לשעבר,
‏ומתגעגע אליו.
‏לא הגיע לו הגורל שפגש בו.
‏הייתי צריך לשסף את גרונו של הנמייה.
‏- 17 בני משפחה נרצחו -
‏לעולם לא אדע מה קרה למשפחתי.
‏אוכל רק לתהות.
‏אבל לעניים יש רק שתי דרכים להגיע לפסגה:
‏פשע או פוליטיקה.
‏כך זה גם במדינה שלך?
‏אתה חושב על אימא ואבא שלך?
‏תן לי עוד כוס חלב, טוב, דוד?
‏גם קערת גלידה.
‏גלידה אוכלים ביום ראשון.
‏לא. אוכלים היום.
‏ילד חכם.
‏זאת המכונית? ‏-אדוני.
‏הוד מעלתך, זה אני, מהדוא"ל.
‏הטיגריס הלבן, אשוק שארמה, מה שלומך?
‏אנו, היזמים הדגולים, תמיד מתמקדים בעתיד.
‏נדל"ן. עם כל החברות האמריקניות ‏שמגיעות לבנגלור,
‏הלבנים צריכים מקום לישון.
‏תודה, אדוני.
‏תיהנה מהודו, אדוני.
‏זה הסוף של הלבנים.
‏הם יהיו גמורים עוד בתקופת חיינו.
‏זאת המאה של האדם החום והאדם הצהוב,
‏ושאלוהים ינצור את כל השאר.
‏ולפעמים אני חושב שאפילו אם יתפסו אותי,
‏לעולם לא אומר שטעיתי.
‏הכול היה שווה כדי לדעת
‏רק ליום, רק לשעה, רק לדקה,
‏איך זה לא להיות משרת.
‏עכשיו, מה קורה בסרט הודי טיפוסי על רצח?
‏אדם עני הורג אדם עשיר, ואז סובל מסיוטים
‏על כך שהמת רודף אחריו וצועק, "רוצח! בושה!"
‏זה לא קורה ככה.
‏הסיוט האמיתי הוא הסוג השני, ‏כשאתה מרגיש שלא עשית את זה,
‏שלא הרגת את האדון שלך, שאיבדת את האומץ,
‏ושאתה עדיין משרתו של אדם אחר.
‏אבל אז אתה מתעורר…
‏ההזעה נפסקת, הדופק שלך מאט.
‏הסיוט מסתיים.
‏אכן עשית את זה. הרגת את האדון שלך.
‏החלפתי צדדים.
‏הצלחתי. ברחתי מהלול.
‏- מבוסס על הספר "הטיגריס הלבן" ‏מאת ארווינד אדיגה -
‏תרגום כתוביות: רותי זהרן