NETFLIX OCH FOX 2000 PICTURES PRESENTERAR
MÅNDAG
Vad äter du?
-Gissa. -Det kan jag inte.
-Du kan räkna ut det. -Hurdå?
-Vad är det för dag i dag? -Måndag.
Okej, du äter pizzarester från i går.
Be pappa köpa en pumpa till dig.
De finns överallt så här års.
Okej.
-Låt mig prata med pappa nu. -Leverans!
Pappa!
-Hej. -Hej.
-Berätta nåt trevligt. -Nåt trevligt…
-Du hade rätt om 101:an. -Hur så?
Russells är så vita.
Där gick kvarteret åt skogen…
-Vem flyttar in innan färgen torkat? -Det var ju i fint skick.
Jag önskar att du var här.
-Vem hjälper det att säga så? -Jag kan få mig att må dåligt.
Visst, det är bara du där. Jag bryr mig inte.
Säg åt mig att gå ut.
I dag kan vara dagen du går ut.
Vad är senaste nytt från gatan?
Vad hände med den skällande hunden?
Skulle vi inte prata om medicineringen?
Tids nog.
Vill du slå dig ner?
-Blev den bortförd? -Hunden?
Jag tror att de började ta in den.
-Gjorde du en anmälan? -David fick mig att låta bli.
Det är värst för honom. Det hörs mer på bottenvåningen.
Han måste ha pratat med nån.
En fredlig lösning.
-Det är andra sessionen du gör så här. -Frågar om kvarteret?
Känns det obekvämt?
Vad vill du med det?
Och bönegruppen?
De håller på.
Vet de att du spanar på dem?
Vill du verkligen prata om det här?
Hur är det med 101:an?
De tycks redan ha flyttat in. Vad betalade de?
Fem och fem. Utgångsbudet var sex.
-Vad är det för folk? -Paret Russel.
Alistair och Jane. De är från Boston, sa mäklaren.
-Var kommer pengarna ifrån? -Han jobbar visst på bank.
-Men det står inget om dem på nätet. -Du hittar nog nåt.
Vad fan, Karl?
Nyfikenhet tyder på mindre depression.
Så folk som snokar tar inte livet av sig?
Säg så här. Folk som gör suicidförsök förlorar rätten att skämta om det.
Jag ska träffa dr Kenner i veckan.
Eftersom du inte har gått ut
på tio månader, lär hon ifrågasätta behandlingen.
Jag vill prata om Elevan.
Nu när du dricker mindre, hur är det med biverkningarna?
Nu övertolkar du.
Jag har varit terapeut i 15 år. Jag vet.
Han hjälper dig att leva.
Terapi kan inte ske under hot.
Han kommer varje vecka. Du kan lita på honom.
Han vill kontrollera mig.
Säkert?
Har du läst om Elevans biverkningar?
-Den bör inte kombineras med alkohol. -Det säger de jämt.
Fan…
Ja?
Jag bor mitt emot.
Och?
Mamma bad mig ge dig det här.
Förlåt mig.
Jag kan inte ta emot besök nu.
Okej. Har du nåt förslag på vad jag ska göra med det här?
Du kan…
Tryck på dörren.
Hej. Jag heter Ethan.
Hej. Anna.
-Jag bor här mitt emot. -Ja.
Jag vet att du inte vill ha besök.
Ingen fara. Jag blev bara överraskad.
Jag är inte en besökare egentligen. Snarare en granne.
Jag älskar lavendel.
Mamma bad mig att lämna det för flera dagar sen.
Det är jag som borde ha gett er en inflyttningspresent.
Välkommen till kvarteret.
Jag gillar katters tungor.
Tyvärr är de inga fiskpinnar.
Han gillar dig.
Nej.
-Trivs du i det nya huset? -Jag saknar det gamla.
Men vi var tvungna att flytta från Boston.
Är det här dina släktingar?
Min familj? Ja.
Är de hemma?
De bor inte här. Vi har separerat.
Hur gammal är hon?
Åtta.
Hur gammal är du?
Jag fyller 16 om sex månader.
Fem månader.
Vad jobbar du med?
Jag är barnpsykolog.
Är du?
Ja.
-Intressant. -Varför då?
Mer intressant än att jobba på Taco Bell.
-Varför behöver barn en psykolog? -Vet du verkligen inte det?
Jovisst, men varför?
Varför kommer de till dig?
Av olika skäl.
Skolskjutningar, tortyr…
Det rör sig inte alltid om svåra trauman. Vissa har depression eller ångest.
Några kan ha svårt att anpassa sig till en ny plats.
Jag kan se ditt hus från mitt rum.
I vanliga fall, alltså.
Just nu kan jag se pappa från ditt hus.
Mår du bra?
Ja.
Säkert?
Det är inget, jag bara…
Du…
Du kan prata med mig.
Jag känner ingen här.
Du känner mig.
Knappast.
-Du kan lära känna mig. -Säkert?
Kan vi bli vänner?
Visst.
Vad många filmer du har!
Alltför många, enligt min man.
Hade inte ni separerat?
Jo, men han är fortfarande min man.
Du får låna vilka filmer du vill.
Pappa bestämmer över tv:n.
Hej då, Punch.
Förlåt att jag är allergisk mot dig.
Varför sa du inte det?
-Jag vill inte göra honom ledsen. -Så känslig är han inte.
Okej.
-Okej. -Ha det så trevligt.
Tack.
-Vi ses. -Det gör vi.
…i någon gudsförgäten håla där hyfs är något okänt?
Eller lider du av den kvinnliga vanföreställningen
att kvinnor är undantagna de regler som gäller för civiliserat uppförande?
Uppförande.
Antagligen båda två.
Ja, men jag vill att ni ser på det här.
TISDAG
Jag ska till Brooklyn.
-Behöver du nåt? -Nej tack, jag klarar mig.
Ska jag slänga soporna?
-Okej, när du ändå är här. -Okej.
David, du har hyrt här i tre månader.
Du måste inte vara så formell. Du kan ta innertrappan.
Jag vill inte skrämma dig.
Behövs det bytas glödlampor?
-Jag gillar när det är mörkt. -Okej.
Det är halloween i kväll.
Hur gör vi när du inte går ut?
Ska jag köpa hem lite godis?
Jag ska inte dela ut godis. Jag ska låtsas att jag inte är hemma.
Vi kan väl ställa en skål med godis utanför?
Först tar de allt godis och sen skålen.
En skål med äpplen då? Barn gillar inte äpplen.
Vad är poängen då?
Okej.
-Ha det så trevligt. -Visst. Glad halloween.
Återvänd nu till din barndom.
Var den lycklig? Vem kände du som barn?
Något skrämmer mig, men jag…
Jag ser inte vad det är.
Det är ingen idé.
Du bodde någonstans. Du hade en mamma. Du var älskad och hade vänner.
Ja.
Gå bort från mitt hus!
Där är hon! Kasta på henne!
Det här är mitt hus!
Hej. Du måste övertyga mig om att jag inte ska ringa efter ambulans.
-Nej, gör inte det. -Vem är du? Vad är det för dag i dag?
Jag heter Anna. Det är halloween.
Hur många fingrar ser du?
-Tre. -Okej.
Det är ingen fara. Se till att andas bara.
Jag skulle till huset mittemot när jag såg skitungarna kasta ägg,
-och du däckade. -Du är Jane Russell.
Varför tror du det?
Din son hälsade på. Ethan.
Sitt upp. Du kan ha hjärnskakning.
Jösses, vad mörkt det är här inne! Svimmar du ofta?
Jag svimmade inte.
Men det liknar svimning.
Jag kan inte gå ut.
Du gick inte ut.
Jag får panikattacker.
Vem gör inte det? Här, drick lite brandy.
Jag lider av agorafobi.
Jag klarar inte att gå ut.
Du är fast i det här kråkslottet.
Jag skulle inte stå ut med att vara instängd här.
Kom din man nu?
Det är min hyresgäst. Han bor i källarvåningen.
Så vad gör du hela dagarna? Arbetar du?
Förlåt, jag är så jävla nyfiken.
Jag ska nog gå nu.
-Vill du att jag ska gå? -Nej.
Nej, det är ingen fara.
Jag vägleder människor.
Vägleder du människor?
Aha, du är psykdoktor!
Det var otippat.
-Är du gift? -Separerad.
Och barn?
Min dotter Olivia bor hos sin far.
-Det är tufft. -Ja.
Att vara skild från sitt barn är verkligen tufft.
Vi pratar varje dag.
Ja, men ändå.
Det är inte samma sak som att ha dem här.
Drick lite till nu.
-Vill du gå ut? -Jag har en terapeut.
Okej… Jag fattar.
Förlåt mig. Det låter klokt.
Jag fattar.
Ja.
Vi har försökt få mig att gå ut genom att använda paraply.
Men jag har inte lyckats än.
Det kommer du att göra. Du hittar ett sätt.
-Jag frågar inte om orsakerna. -Vad menar du?
Hur du fick agorafobi.
Jag lider av ångest, en ångeststörning.
Punch…
-Så… -Punch!
Och därför har du de här tabletterna?
Vad är den här bra för, den rosa?
Det är Inderal.
-En betablockerare. -Hur visste du det?
Det står på burken.
Du ska nog inte blanda dem med alkohol.
Tack för doftljuset.
Ethan lämnade över det. Tack.
Nu byter vi samtalsämne.
Nu vred jag till nacken.
Han är en rar pojke.
-Titta. -Åh, vad gullig!
Han är min kille, min lille pojke.
När man får barn säger man: "Det är mitt barn, min pojke,"
som om han tillhörde en.
Men det är inte så det känns.
-Man tillhör dem. -Precis så!
Det är kanske första gången man tillhör någon.
Man trodde att man tillhörde föräldrarna, men sen växte man upp.
Man tillhör definitivt inte sin man. Sen får man barn, och då är man fast.
Men det där vet du ju redan.
Fina örhängen.
Tack. Dem fick jag av en gammal pojkvän.
-Vad tycker din man om det? -Han vet nog inte det.
-Han har svårt med tillit. -Jaha, varför det?
-Ingen aning. -Inte?
Nej, sluta nu. Jag vet inte. Det är…
Vem vet varför han har det?
Han är en bra kille, en bra far. Han är bara så…
Han är tillknäppt och kontrollerande…
Jag har egna svårigheter att jobba med, och jag kan hantera dem.
Men ibland måste jag kanske gå emellan…
Jag oroar mig för Ethan, för han är känslig.
Familjer… Det är komplicerat.
Varför är din familj komplicerad?
Titta.
-Den är fantastisk! -En äkta Jane Russell.
-Nu bytte jag samtalsämne. -Ja.
Du vet inte vem du har att göra med.
Hallå?
Det är Alistair Russell. Vi är nyinflyttade i 101:an.
Tryck på dörren.
Ursäkta att jag besvärar. Jag undrar bara…
Har någon i min familj varit här i kväll?
Nej.
Jag har varit ensam.
Okej… Tack.
Förlåt att jag besvärade.
Tacka din fru… för doftljuset.
Ethan överlämnade det, för några dagar sen.
Bra.
ONSDAG
Larmcentralen.
Jag tror att nån har brutit sig in.
-Vilken adress bor ni på? -104 West 121st Street.
Förlåt!
-Det är jag. -Är allt som det ska?
-Ja, förlåt mig. -Frun?
Jag känner honom. Det var falskt alarm.
Jag ringde på för en halvtimme sen.
Jag torkade upp äggen utanför.
Vad letar du efter?
En granne tvärsöver gatan bad om hjälp med att öppna kartonger.
-Jag letade efter en brytkniv. -Är du alltiallo nu?
-Du var ju en singer-songwriter? -Därför är jag alltiallo.
-Vet du om att du har mögel? -Ja, jag vet.
Kom in igen!
David?
Helvete…
Ett proffs får fixa taket. Det är farligt.
Jag ska ringa nån.
-Mår du bra? -Ja.
Vem var det du hjälpte?
Russell.
Känner du honom?
-Hur hittade han dig? -Jag satte upp lappar.
Nej!
Alistair Russell. West 121st Street.
-Är det en bostadsadress? -Ja.
Tryck 1 för att få numret skickat.
Herregud.
Hallå?
-Ethan, det är Anna mitt emot. -Hej.
Hur är det? Jag hörde skrik.
Nej. Det är lugnt.
Jag hörde nån skrika. Var det du?
Nej. Det är lugnt.
Är allt väl?
Han… Det är lugnt.
Behöver du hjälp?
OKÄNT NUMMER
-Hallå? -Ja?
Du ringde det här numret.
Det här är Anna Fox i huset mitt emot.
Ja?
Jag hörde skrik och ville bara försäkra mig om…
Förlåt, vad hörde du?
Ett skrik. Nån som skrek. För en minut sen.
Ett skrik?
Ja, från ert hus.
Här finns bara jag och min son. Vi har inte skrikit.
Jag hörde…
Det här är David. Jag kan inte svara.
Lämna ett meddelande så ringer jag upp.
David?
Vad är det?
-Hörde du skrik från huset mitt emot? -Nej.
-För fem minuter sen. -Jag lyssnade på musik.
-Hörde du ingen skrika? -Nej, det gjorde jag inte.
Ursäkta.
Kom in.
Vill du ha något att äta?
-Nej, det är bra. -Säkert?
Ethan, vad är det som pågår?
Han är inte elak.
Men han är stressad och måste avreagera sig.
-Det är okej. -Nej, det är inte okej.
Det är inte okej.
Jag måste gå hem.
Det var fel att komma hit. Förlåt.
Nej, vänta.
-Förlåt. -Det är ingen fara.
Varför är du så snäll mot mig?
För att barn behöver skyddas.
Förlåt. Det är katten.
Du ska få mitt telefonnummer.
-Är allt väl med mamma? -Ja. Jag antar det.
-Hon måste ta hans parti. -Okej…
Vi gör så här…
Ethan?
Ethan, vad som än pågår hemma hos dig
och hur illa det än är, så kan du vara trygg här.
Du kan alltid komma hit.
Alltid.
Man vet aldrig vad som är rätt.
TORSDAG
Gör jag en orosanmälan är det mitt ord mot faderns.
-Vill du ha ett råd? -Nej.
-Spionera inte på andra. -Karl säger att nyfikenhet är bra.
Du sa att han vill kontrollera dig.
Och du sa att jag alltid kan höra av mig.
-Är allt som det ska, Anna? -Vad vill du?
-Du lämnade ett meddelande. -Nej, det tror jag inte.
Visste jag hur telefonen fungerar skulle jag spela upp det.
Vad gör du?
Jag ser på när David lämnar huset.
Visst ser det kul ut?
Han ser ut att fly.
Du ska få ett annat nummer.
Jag vill inte missa några samtal nu när vi ställer om medicineringen.
Bitch.
Är det därför du går på mordrättegångar?
Nej, jag gick för att ditt fall liknade min fars.
Han dödade inte min styvmor.
Du har varit stygg.
Klockan är 09:50…
Tack.
Du ska inte spionera på andra, Punch.
Du ska få några sprutor som bedövar ansiktet.
Se nu till att blunda.
Det ordnar sig, Vincent. Allt blir bra.
Håll andan och håll tummarna.
Var är min mobil?
Var är mobilen? Tänk tillbaka.
Var är du?
Ge honom vad han tål, Jane!
Blunda nu…
Var är mobilen?
David?
Larmcentralen.
-Jane, min granne, har blivit knivhuggen! -Vad heter ni och var är ni?
Jag heter Anna Fox.
Var är ni?
104, West 121st Street.
-Var det 121? -121, ja.
Har er granne knivhuggits?
Nu släckte han ljuset.
Var är er granne?
-I huset mitt emot. -Vad är adressen?
104 West 124th Street.
Sa ni "124th Street"?
121st Street!
Hjälp är på väg.
Nu måste ni lugna ner er.
-Är ni med er granne nu? -Hon är i huset mitt emot!
-Jag har ju sagt det. Ni hör inte på! -Anna! Frun…
Anna, har ni knivhuggit er granne?
Hjälp mig!
Jane… Jag kommer!
Jag kommer, Jane!
Hej.
Kriminalassistent Little. Jag vill ställa några frågor.
Vad gör ni här?
Är er hyresgäst hemma?
Jag vet inte.
Är er dotter hemma?
Hon bor hos sin far. Hur är det med Jane?
Hej.
-Vad är det som händer? -Mår ni bra?
Varför är han här?
-Mr Russell tror att ni misstog er. -Ni har aldrig träffat min fru.
Hon hjälpte mig en kväll. Då var hon här.
Nej, det tror jag inte.
Han kom hit och letade efter henne.
Jag letade efter min son. Ni sa att ingen hade varit här.
Jag ljög. Vi spelade kort.
-Varför ljög du om det? -Varför ljög du om det?
-Så du inte skulle straffa henne. -För att hon spelade kort?
Det är oviktigt. Poängen är att inget hände.
-Nej. Jag vet vad jag såg! -Ingen råkade illa ut.
Jag såg det genom kameran!
-Tog ni bilder? -Nej.
Hon spionerar på oss!
Varför tog ni inga bilder?
Huvudsaken är att alla är oskadda.
Var är hon då?
Var är Jane?
Vi har inte träffats förut.
Jag är Jane Russell.
Hon är inte Jane.
Jo, jag lovar.
Nej, du är inte Jane. Hon är inte Jane. Jag känner Jane.
-Jane har varit här. -Det här är absurt.
-Det är Jane Russell. -Hämta Ethan.
Mår ni bra, dr Fox?
Berätta för dem.
Ni har aldrig träffat min mamma.
Då var det slut på det roliga.
Vi ses på kvartersfesten.
Larmade ni om ett inbrott i går?
Nej.
Eller, ja. Men det var ett misstag.
Det är straffbart med falsklarm.
Tack, det räcker.
Kan jag lämna er ensam, dr Fox?
Behöver ni något kan ni ringa mig närsomhelst.
Jag har fyra barn, så jag sover inte.
Sköt om er, dr Fox.
Varför tog du inga bilder?
Jag försökte hjälpa henne, inte dokumentera det.
-Tror du inte på mig? -Jag är på din sida.
Det låter inte så.
-Jag förstår att de inte trodde dig. -För att bildbevis saknas?
Eftersom du är sjuk. Och du verkar inte bli bättre.
FREDAG
ALISTAIR RUSSELL FRU
ALISTAIR RUSSELL, CHEF FÖR ATKINSON
Atkinson, New York.
Jag söker Alistair Russell.
Shelly.
Jag söker Alistair Russell. Joan sa att jag skulle ringa dig.
-Han jobbar inte här. -Han flyttade ju till Manhattan?
Jo, men han jobbar inte kvar.
-Har han slutat hos Atkinson? -Ring Boston. Jag är inte insatt.
Det måste ha hänt nyligen?
Du får ringa Boston.
AVANCERAD SÖKNING
"Mitt hjärta är krossat, men Pams minnesstund lystes upp
av de många stöttande breven från medarbetarna på Atkinson."
"Tack. Alistair Russell."
Alistair Russell…
Pamela Nazin.
KVINNA HITTAD DÖD I BROOKLINE
"Pamela Nazin, 47, vd-assistent på Atkinson, Boston,
hittades död på torsdagsmorgonen på en parkeringsplats…"
-Steve Runyan. -Hej, Steve.
Jag heter Carol. Jag ringer angående en försäkring.
-Jobbar du på HR-avdelningen? -Vi har ingen här. Kontoret är för litet.
-Ring New York. -De sa åt mig att ringa er.
Vem gäller det?
Det är Inderal.
Pamela Nazin.
"Miss Nazin föll troligen från sin balkong på sjätte våningen."
Jag beklagar.
Det är lugnt. Jag kände henne, så jag kanske kan vara behjälplig.
Vad hade hon för befattning?
Hon var vd-assistent.
Till vem var hon vd-assistent?
Sin chef. Alistair Russell.
Är han kvar i företaget?
Varför undrar du det?
Jag vet att han flyttade till Manhattan.
Ja.
Han flyttade strax efter miss Nazins bortgång.
Varför frågar du då?
Jag bara… I sådana här ärenden…
Vi undrar över dödsorsaken och vill…
Kan jag få ditt nummer, så ringer jag upp dig.
Ja, det är min kille.
När man får barn säger man: "Det är mitt barn, min pojke,"
som om han tillhörde en…
David?
SVAR ÖNSKAS OMEDELBART
MASSACHUSETTS FRIGIVNINGSNÄMND
Vad i… Vad sysslar du med?
Jösses.
-Jag sökte dig. -Vad är det?
Går du igenom min post?
-Förlåt. -Otroligt.
Jag knackade på. Jag måste fråga en sak.
Vad då? Här är jag, fråga mig nu.
Jane.
Har du träffat henne? Hon bor i huset mitt emot.
-Jane? -Jane Russell.
-Nej. -Du jobbade med dem.
Jag jobbade för honom. Jag träffade inte hans fru.
Är jag din springpojke nu? Ring honom!
Varför går du inte över gatan till dem? Inte det?
-Du verkar upprörd. -Och varför, tror du?
Ja, jag är villkorligt frigiven. Vill du läsa?
Jag har brutit mot villkoren. Jag borde befinna mig i Massachusetts!
-Okej. -Nej, det är inte okej!
Det blev bråk på en bar. Jag var på fel plats vid fel tillfälle.
Nån flög på mig och jag reagerade!
Herregud!
Jag borde inte ha gått ner hit.
Jag jobbar på det.
Jag åker till Connecticut ikväll. Ett möte är inbokat.
-Okej. -Jag försöker lösa det.
Vi kan väl bara glömma det här?
Det är lugnt, eller hur?
Ja.
Ge mig några dagar att lösa det här.
David, skynda dig! Nu drar vi!
Hjälp mig härifrån.
Du vet vem jag är.
Sluta spionera, annars ringer jag polisen.
Punch?
LÖRDAG
Punch?
David?
Punch?
Vad gör du här?
Har du varit här hela natten?
Hur hamnade du här?
Fina örhängen.
Dem fick jag av en gammal pojkvän.
-Nu vill du inte prata? -Jag hinner inte.
-Om jag inte får säga… -Det är inte vanföreställningar.
Vi tar det i turordning.
Först pojken, sen mordet tvärsöver gatan, nu nån kvinna i Boston,
-ett örhänge, och David som du gillar! -Är du klar?
-Men allt handlar om dig och dina piller. -Sluta.
-Dra åt helvete! -Det finns inget du kan göra.
-Gå vidare. -Jag kan inte!
-Varför inte? -Det är inte så jag fungerar!
Jag önskar att jag kunde, men jag kan inte!
Alla andra kan gå vidare. Inte jag.
Var är din mamma?
Sluta!
Ethan, varför ljuger du för mig?
-Skrik inte åt mig på gatan! -Jag kan inte hjälpa dig om…
-Du har aldrig träffat mamma! -Du ljuger.
-Du är förvirrad! -Jag vet vad jag såg!
-Du har fel! -Jag vet vad jag såg!
-Nej, du har fel. -Vi pratade om dig! Hon sa…
-Gör inte så här! -Varför ljuger du för hans skull?
Ethan… varför skyddar du honom?
Det kan jag inte säga.
Gå hem!
Du… Du får inte slå den pojken!
Jag har fått stå ut med mycket, mrs Fox, men nu får det vara nog!
Ert förhållande med Ethan är olämpligt.
Han är bara en pojke!
Han är 15 år och ni är en mogen kvinna!
Och ni är skvatt galen!
-Jag ringer polisen! -Varsågod.
De vill nog att ni hör av er.
En full, instängd, tablettmissbrukande kattkvinna!
Ni…
Ni jävlas med fel familj!
Håll er borta från min son!
Jag ber er!
SÖNDAG
Där är du och din lilla misse
med sin lilla nos. Och alla vackra blommor.
Den är fin, så hoppfull.
GISSAVEMANNA@GMAIL.COM
Har du fått något i tassen?
Har du något där?
Punch, vad är det?
Det är ingen fara.
-Och du vet inte vem som har skickat det? -David är den enda som har nyckel.
-Var är han? -Jag vet inte.
-Har du problem med David? -Nej.
-Inget här uppe. -Du ser? Kusten är klar.
-Kan ni spåra mejlet? -Spåra det?
Man kan inte spåra Gmail-konton.
-Ni kan ha skickat det själv. -Jag sover!
-Eller så låtsades ni sova. -Jag sover! Vad fan?
Det finns inga tecken på inbrott. Inget saknas.
-Dörrar och fönster ser okej ut. -Nån var inne i mitt hus. Det finns bevis!
Hon har ringt mitt kontor i Boston!
Hon har ringt hem till oss!
-Varför fick du sparken? -Hon spionerar på oss!
-Hon lockade in min son hit! -Han slår pojken.
-Hon trakasserar min son! -Han slår honom!
Hon hallucinerar!
Ethan och Jane berättade. Och jag såg honom.
Det där är Jane!
Ni är ett fyllo och en knarkare som hittar på allt!
Du fick mig nästan att tro det, men sen såg jag den här!
-Vad är det? -Teckningen din fru ritade och signerade.
Och du säger att jag hallucinerar, din jävel?
Det är ni.
Hon var här. Det bevisar det.
Inte alls. Det bevisar att ni är galen!
Vad pågår här?
Dörren var öppen.
-Vem är du? -Jag bor på bottenvåningen.
Det är min hyresgäst. David.
Har du nåt efternamn?
Nej, bara David. Som Sting.
-Han heter Winters. -Winter, faktiskt. I singular.
Var var ni i går kväll, mr Winters?
På ett jobb i Connecticut. Hur så?
Nån tog ett foto av dr Fox när hon sov och mejlade det till henne.
-Har nån brutit sig in? -Hur vet vi att det var i natt?
Har ni alibi för i natt?
-Ja, damen jag var med. -Ge mig hennes telefonnummer.
Ring henne. Hon heter Elizabeth.
Dr Fox såg en kvinna bli misshandlad i mr Russells hus.
Vet ni något om det?
-Nej. -Har ni träffat mrs Russell?
Nej.
Hennes örhänge ligger på ditt nattduksbord.
-Med rosen? Jane Russells örhänge. -Vad gjorde ni i er hyresgästs sovrum?
Hon kan inte respektera folks privatliv.
Där ser man…
Örhänget tillhör en kvinna jag känner.
Vem då?
Hon heter Katherine. Hon sov över här förra veckan.
Du tog en brytkniv av mig.
Du lånade ut den.
Han var i Darien i natt.
Han har suttit inne för misshandel.
Han borde inte vara i New York.
Han har varit inne i hennes hus. Han måste ha träffat henne.
Hennes örhänge ligger på hans nattduksbord
och han lånade en kniv av mig och han har suttit i fängelse.
Och han fick sparken från sitt jobb.
Hans assistent dog.
Han hotade mig i mitt hem.
Han slår sitt barn.
Jag är barnpsykolog.
Jag känner igen när ett barn är hotat och blir slaget.
Och jag såg Alistair ge Ethan en örfil här hemma hos mig i går.
Vänta nu…
Ja, det var i går.
Jag ser…
Jag ser nog hur ni tittar på mig.
Jag är inte galen.
Jag hallucinerar inte. Verkar jag förvirrad?
Jag har bevis.
Teckningen Jane ritade och signerade.
Och fotot nån tog av mig när jag sov.
Det spelar ingen roll vad ni tror om mig.
Om ni anser att jag är tillförlitlig,
så far en pojke illa i det där huset.
Snälla, hjälp honom!
Du är själv far.
Vill inte du hjälpa ett barn?
Om min man var här, så skulle han hjälpa.
Han skulle tro mig.
Dr Fox, er familj är död.
Hur kan man leva med sig själv
om man lät något ont hända ett barn?
Jag beklagar, men er familj är död.
Tycker du om bergen, Livy?
De ser ut som en jättes säng.
Jätten sover under en vit filt.
I morgon ska du åka skidor.
Det där är en häst!
Vad ska hästen heta?
Vixen.
Vixen är namnet på en räv.
En flickräv.
-Vad skulle du kalla hästen, mamma? -Hästen besten.
Det är ett gammalt skämt.
-Jag fixar inte det här. -Vad då?
Vad då?
Det här.
Lyckliga familjen på semester.
Vi pratade igenom det här,
och vi var överens om att inte förstöra julen.
Och jag fixar det inte längre.
Den här charaden är trams, ovärdig vår dotter.
Vill du göra henne upprörd?
Hon får blir upprörd. Det är upprörande!
Skyll inte på mig om hon får men.
Det gör jag visst. Felet är ditt!
Den som knullar runt bär ansvaret!
OKÄNT NUMMER
Tänker du svara?
Det är nog han.
Jag svarar.
-Sluta. -Sluta.
Anna!
Jag beklagar, men er familj är död.
Ed?
Livy?
Olivia.
Kom, älskling.
Jag hjälper dig.
Olivia.
Vakna!
SAMTALET MISSLYCKADES
Jag pratade med er läkare. Dr Landy?
Ni har lidit fruktansvärda kval.
Ni tror att ni har träffat den här kvinnan,
precis som ni tror att ni pratar med er familj.
Er läkare sa att medicinerna kan ge hallucinationer.
Det kanske hjälper er.
Det skulle jag tycka själv.
-Jane Russell… -Vi har kontrollerat det.
Den här kvinnan, i 101:an…
Hon är den hon säger sig vara.
Hon är Jane Russell.
Det ni såg den kvällen…
Jag är hemskt ledsen.
Naturligtvis är din fru den hon säger sig vara.
Naturligtvis är hon det.
Naturligtvis är du det.
Jag är hemskt ledsen för att jag har dragit in er i det här.
Jag är…
…ledsen att jag blandade in Ethan.
Jag vet inte…
…vad ni måste tro.
Ni, allihop.
Jag förstår…
…om du vill rekommendera…
MÅNDAG
…övervakning.
Jag lyssnar.
Jag har slarvat…
…slarvat med mina mediciner.
Jag har druckit.
Och jag har hamnat i ett riktigt…
…mörkt sinnestillstånd, som jag inte berättat om för dig.
Det är svårt att medge.
Men det känns bra att säga det.
Och att höra.
Jag tror inte att Elevan är bra för mig.
Inte om du hallucinerar.
Jag skulle inte tro det.
Jag blev också manisk.
Jag behövde verkligen vara i centrum för något.
Jag behövde nåt som väckte mig.
Det var tur att det var en så förstående polis.
Det kunde ha slutat riktigt illa.
Jag vill bara komma på fötter igen.
Jag kände inte till det här med David.
-Där ställde jag till det. -Är han här?
Nej… Han kommer tillbaka i eftermiddag.
-Han ska hämta sina saker. -Då blir du ensam här.
Är jag paranoid om jag vill byta lås?
Du måste ha någon här.
Och vi måste återgå till tre sessioner i veckan.
Okej.
Jag heter Anna Fox.
I dag är det…
…måndag den 6 november.
Jag gör den här videon…
"Gör"?
Jag heter Anna Fox.
Jag bor på 104 West 121st Street, Manhattan, New York…
Den här videon blir mitt testamente.
Randy Turo, han är advokat.
Han har ett skrivet testamente, som Ed och jag skrev tillsammans…
Det var efter att… Olivia hade fötts.
Jag tänker inte göra några superviktiga förändringar…
"Super…"?
Fan, vad töntigt!
Poängen med den här videon är att det inte ska föreligga…
…något tvivel…
…om min tillräknelighet.
Mitt sinnestillstånd.
Jag vill försäkra mig om…
…att alla vet att David Winters inte har något med min död att göra.
Jag väntar på att han ska komma…
…och hämta sina saker…
…så att jag kan…
…genomföra det här.
"Genomföra det"?
Jag önskar bara att bli förlåten.
Jag önskar verkligen att jag bara kunde bli förlåten.
Jag vill börja om.
Jag vill göra om allting.
Jag vill göra allt annorlunda.
Men det kan jag inte.
Jag kan inte!
Punch!
Okej…
Hallå?
Ursäkta. Jag försökte ringa. Jag ska hämta paraply och handskar.
Kan du komma upp en liten stund?
Jag är genomblöt och har mycket att göra.
Snälla, det går snabbt.
-Tack. -För vad?
Jag vill visa dig… ett foto.
Ansiktet i vinglaset.
Ja?
Det var henne jag såg mördas!
Hon sa att hon hette Jane Russell!
Hon heter Katie.
Va?
Ethan, sonen… Det är hans biologiska mamma.
Du låg med henne.
I onsdags, en natt.
Hon var en katastrof. Varför tror du att jag drog?
Jag sov på en soffa i Astoria
för att inte riskera att träffa henne.
Hon drog när hon var i åttonde månaden.
Alistair letade i två år.
Han fann henne i en knarkarsekt. Han tog pojken. Hon åkte in.
-Nu bytte jag samtalsämne. -Ja.
Du vet inte vem du har att göra med.
-Vem berättade det? -Hon.
Hon höll aldrig käft. De har gömt sig för henne i åratal.
Hon hittade dem i Boston.
Han har betalat henne för att hålla sig borta.
Varför sa hon att hon hette Jane Russell?
Du är Jane Russell.
Varför tror du det?
Din son hälsade på. Ethan.
Jag såg henne bli mördad!
-Om du säger det, så… -Ja.
Jag visade dig fotot.
Ja, och där såg hon levande ut.
Hon finns på riktigt!
Du måste följa med mig till polisen.
Nej.
David! Du kan inte bara fly från det här!
-Inte? -Snälla, David!
Fan!
David?
Herregud!
Vet du vad det bästa är?
Alla tror att jag är i New Hampshire.
Det kallas vildmarksläger, men är som ett fängelse.
Jag skulle ha åkt förra månaden, men då hade det brunnit eller nåt.
Vi fick aldrig chansen att ta farväl.
David?
Man måste rymma innan man är framme.
Vad har du gjort? David!
Han är död. Du dödade honom.
Nej…
Det är din kniv, ditt hus och bara ni två här.
-Vad har du gjort? -Han förtjänade det.
Han låg med mamma,
gjorde henne förbannad och slängde ut henne.
Hon hade kanske stuckit
om han hade låtit bli henne, och då hade kanske inte det här hänt.
Skrik inte, Anna!
Då blir det värre för alla.
Ta ett djupt andetag.
Det har jag fått lära mig.
Det är en hanteringsstrategi.
Bra. Vi kan andas tillsammans.
Varför är du livrädd?
Du ska ju ändå ta livet av dig.
Nej.
Jag tyckte att det var en fin video.
Hur kom du in i mitt hus?
Du är ju så noggrann med nycklarna,
och nykter, eller hur?
Jag har varit här hela veckan.
Du dödade din mamma.
Det stör dig, va?
Känner du för henne?
Du och Katie… Ni hade bara ett jobb.
Ett enda jävla jobb.
Att ta hand om familjen, eller hur?
Det skulle ni två göra.
Men vad gör ni?
Mäklaren som sålde huset till pappa,
hon berättade om dig och om det som hade hänt.
Jag kunde inte låta bli att tänka vilket perfekt nästa offer du var för mig.
Jag visste precis vad du skulle tycka om.
Är det en gåva eller en färdighet att veta det?
Vad är din professionella åsikt?
Nu tycker du inte om mig längre!
Var det det som hände i Boston? Tröttnade Pam på dig?
-Pam gillade allt jag gjorde. -Du verkar inte så säker.
Hon var bara nån att träna på.
Jag lär mig fortfarande.
-Vad menar du? -Jag har inget mönster än.
-Mönster? -För det här!
Det finns så många alternativ!
Vad vill jag bli när jag blir stor?
Jag vill vara där när det händer, känna det.
Det tog fem minuter för Pam att dö sen hon slagit i marken.
Hade inte du hittat bilden på Katie
skulle jag bara kommit in och sagt adjö i ditt dödsögonblick.
Du behöver inte låtsas om mig.
Jag vill bara se dig dö.
Okej.
Skit samma.
Vill du titta på?
För en värld med dig i…
…där du existerar…
…är en smutsig värld.
Det räcker.
Jag vill inte andas den luften.
Anna!
Sluta kämpa emot!
Du vill ju inte ens leva!
Du har inte velat leva på länge!
Nu är det dags!
Nej!
Hej.
Jag skulle bara lämna ett meddelande.
Var du här förut?
Ja, och de… De sa åt mig att inte väcka dig.
Har du ont?
Jag borde ha det, va?
Akta dig för medicinerna. Det är lätt att bli beroende.
Är David död?
Ja.
Jag beklagar.
Men vi har häktat paret Russell.
Han säger ingenting, men Jane kan inte sluta prata, så…
Och vi hittade Katherine Mellis kropp i Fort Lee.
Så allt du såg stämde.
Vi gjorde bort oss. Många vill be om ursäkt.
Jag ville vara den förste.
Jag beklagar.
Tack.
Jag såg din video.
Så… Kriminalassistent Norelli
tog hand om Punch.
När du är på benen igen får du tillbaka honom.
Har alla sett videon?
I det här läget…
Nej.
Vi har faktiskt inte lyckats hitta telefonen.
På nåt sätt hamnade telefonen här hos dig.
När jag kommer tillbaka om en timma och frågar efter den…
…så överlämnar du den.
Radera allt som du inte vill ska komma ut.
Säkert?
Jag har redan gjort bort mig, så ännu ett misstag spelar ingen roll.
Var uppriktig mot mig nu.
Jag behöver väl inte oroa mig för dig?
Okej.
9 MÅNADER SENARE
FASTIGHETSAUKTION
Jag måste gå nu.
Jag saknar er.
Är du redo?
Okej.
Okej. Bara en kort stund. Seså…
Duktig pojke.
BASERAD PÅ EN ROMAN AV A.J. FINN
Undertexter: Kerstin Teglof