EN ORIGINALFILM FRÅN NETFLIX
SEOULSFRÄNDER
Kära Peter.
Hälsningar från Seoul.
När du läser det här är jag nog redan hemma.
Men jag ville skriva innan jag åker.
Du retar mig för att jag gillar att vara hemma,
men nu skulle du vara stolt över mig.
-Kimchi! -Kimchi!
Allt som mamma har berättat är sant.
Korea är mer än vad jag föreställde mig.
Vi har varit på språng konstant för att hinna se, göra
och äta allt innan lovet är över. Vi har det så bra här!
Men pappa njuter nog allra mest.
Flickor, jag ska nog fria till Trina.
Men gud, pappa!
Det här ingick i min plan, så varsågod!
Men det bästa är att umgås med mina systrar.
Det här klarar vi.
Sanningen är att jag knappt har hunnit sakna dig.
Jag skojar bara. Jag saknar dig galet mycket.
Om jag kommer in på Stanford behöver vi aldrig vara ifrån varann igen.
Jag älskar dig, Peter, nu och för alltid.
Som en fis som dröjer sig kvar eller ett blåmärke som aldrig läker.
Kitty.
Det är lite väl dramatiskt, även för dig.
Herregud! Vilka cupcakes!
Tidsskillnaden gör att vi knappt kan höras.
Herregud! Vad hemskt.
-Blir hon elakare med åren? -Och mer påstridig.
Tack.
Jag är bara glad för att ni båda börjar på Stanford nästa år.
Långdistans är inget för er.
Jinxa inte. Jag har inte fått ja än.
Du kanske ska vänta tills du får svar från alla skolor innan du väljer.
Peter ska spela lacrosse, och skolan är jättebra.
Okej.
STOLTHET OCH FÖRDOM
PETER: VAKNADE PRECIS, RING MIG! VISNINGEN AV STANFORD VAR FANTASTISK
PS, MAN FÅR SVAR I VECKAN
-Hej, Covey. -Hej!
-Fick du bilderna? -Ja, men jag öppnade dem inte.
-Det betyder otur att se skolan i förväg. -Du ska inte gifta dig med Stanford.
Man måste vara försiktig. Hur var det där?
Fantastiskt! Skolan är så stor. Vänta tills du får se biblioteket.
-Gick du dit för min skull? -Ibland läser jag böcker utan bilder.
Lacrosselaget är stentufft. Jag vet inte om jag platsar i höst.
Du fick stipendiet av en anledning.
-College är inte som high school. -Det räknar jag med.
Själv, då? Hur är det i framtiden?
Du är typ 16 timmar före.
Berätta hur fredagen blir. Jag lovar att inte mixtra med tiden.
Det börjar turistigt och sen blir det riktigt kul.
Det köps presenter till ens älskade. Med lite tur blir det munkar också.
Det kom faktiskt fram en tjej som pratade koreanska med mig.
Folk här tror att jag ska förstå, men jag passar liksom inte riktigt in.
Äh, jag vet inte… Jag önskar nog att mamma var här och lärde mig.
Det finns säkert en kurs i koreanska på Stanford. Vi kan gå tillsammans.
Jag längtar tills vi ses.
Jag måste till träningen nu.
Ska ni till kärlekslåsen vid Seoul Tower imorgon?
-Ja. Vi börjar med det. -Hoppas ni hittar det.
Om två dar ska jag tackla dig, kväva dig med kyssar och ge dig presenter.
-Älskar dig. -Älskar dig också.
Ända sen jag och Peter planerade att gå på Stanford ihop
är det som att jag väntar på att framtiden ska börja.
Det är den perfekta skolan för oss.
Lacrosse för honom, litteratur för mig.
Och det bästa är att vi inte blir ett par som gör slut på grund av college.
Jag måste bara komma in först.
ANTAGEN
SÅLT
VÄNTANDE
Jag tror att väntan blir min död.
-Så högt! -Så coolt!
-Hur många våningar är det? -Det är 130.
Vi måste hitta det.
Er mamma var här när vi hade börjat dejta.
Hon skrev en önskning på ett hänglås, men hon sa aldrig vad det var.
-Vi kommer att hitta det. -Hon var speciell, hon.
Det borde vara här.
Då letar vi.
Hörni.
Vad står det?
"För resten av mitt liv."
Tja, då slog hennes önskan in.
FÖR RESTEN AV VÅRA LIV
Jättefint.
Jag vill fota er på samma plats.
Du måste också vara med!
-Jag ber nån annan. -Okej.
Ursäkta.
Hej.
Kan du ta en bild på oss?
-Tack. -Tack.
-Ingen orsak. -Jaha, du pratar engelska.
Du också. Vad mycket vi har gemensamt.
-Jag heter Dae. -Katherine.
Nej, så heter jag inte. Kitty.
Jag heter Katherine, men kallas inte för det. Säg Kitty.
Kalla mig vad du vill förresten.
-Okej, Kitty. -Ja.
Katherine Song Covey har upptäckt killar. Gud hjälpe dem.
STILLA HAVET
Du också. Tack.
Flickor, jag hjälper Trina med väskorna. Ni kan gå in i förväg.
-Det är bara en väska. -Jag hjälper dig gärna.
-Hej då, Tri. -Hej då, unga damer.
-Vi ses snart. -Vila nu!
Vad imponerad jag blir.
Hej, Covey!
Peter!
Jag har saknat dig också. Framförallt när jag fixade skylten.
Texten fick knappt plats, men jag gillar glittret.
Hon gillar glittret.
-Jag har saknat dig. -Jag har saknat dig mer.
-Hej. -Hej.
Strumpor med figurer!
Lägg av! Tack.
De var svåra att hitta i din storlek.
Nej, sluta! Annars får du inte din sista present.
Ja!
Jag köpte det vid Seoul Tower, så att vi kan åka dit och sätta upp det.
Det är jättefint.
-Väntar man inte tills filmen har börjat? -Inte med Lara Jean.
-Jag får inte ens prata då. -För att du faktiskt ska kunna se filmen.
Och ikväll ska vi se Snacka går ju…
I en scen sitter John Cusack under ett fönster och håller upp en bergsprängare…
Vi fattar. Jag har en viktig fråga till dig, Peter.
Vilket är det bästa messet du har fått av en tjej?
Förlåt, vad då?
-Kitty har träffat en kille. -Har Kit… Va?
Han är från Korea.
-Vad heter han? -Dae.
Jag ska skriva till honom nu, och det måste vara minnesvärt.
Fråga Lara Jean. Hon är kärleksbrevens drottning.
Minnesvärt, inte smörigt.
Jag lovar att jag ska lära dig att flörta, om du lär mig fläta Lara Jeans hår.
-Okej, men räkna inte med inbakade flätor. -Nej, men jag kan baka in tungan…
Ni är så äckliga.
Visst… Bara för att vi kysser bra.
-Så Kitty har träffat en pojke. -Japp.
Det är galet.
De träffades vid kärlekslåsen. Så fin "meet-cute".
-Vad är det? -Har inte filmerna lärt dig nåt alls?
Gör alltid stora gester, det är okej att avbryta ett bröllop…
Vid en meet-cute träffas ett par för första gången.
Det är så man vet att det kommer att bli de två.
Jag önskar att vi hade en sån.
Du hoppade på mig på idrottsplatsen i high school.
Det var rätt gulligt.
Det räknas inte. Vi kände varandra då.
Vi har varken en låt eller en årsdag, och vi minns inte hur vi träffades.
-Vi är ett dåligt romkom-par. -Jag minns hur vi träffades.
-Det gör du inte alls. -Jo.
Minns du inte hur vi träffades?
Jag känner mig så förolämpad just nu.
-Så, hur träffades vi? -Du förtjänar inte att få veta.
-Lögnare. -Sa du "lögnare"? Jag ska kittla dig!
Vem var det?
Ingen. Min pappa bara.
Han har väl hört om Stanford och vill gå ut och fira.
Vilken grej! Tänker du göra det?
Nä.
-Han kanske är stolt över dig. -Ja, kanske.
Han har ingen rätt till det. Det är inte hans förtjänst.
Vet du…
…att du ler i sömnen?
Vad är klockan?
-Snart utegångsförbudet-sent. -Vänta, va?
Du måste gå.
Om jag inte gör det?
-Då dödar min pappa dig. -Nej, det tror jag inte.
Men han skulle se besviken ut, och det är på sätt och vis mycket värre.
Vet du vad jag ser mest fram emot med college?
Att inte behöva säga god natt.
-God natt. -Precis…
I filmer handlar kärleken om de stora ögonblicken.
Storartade tal inför publik, frierier på idrottsarenornas skärmar…
Men kärleken kanske egentligen handlar om stunderna man tror att ingen tittar på.
Vad kul för dr Covey. Trina är cool och snygg.
-Tog du med aknekrämen? -Japp.
Du är en pärla, LJ. Har du hört nåt från Stanford?
Nej, och det tar kål på mig.
Tur att vi lever i nutiden. Förut fick man svar med posten.
Det är en katastrof om jag inte kommer in.
Det gör du. Annars kan du ta ett sabbatsår och jobba med mig i Costa Rica.
Vilka skolor väntar du på svar från, LJ?
Berkeley och UCLA.
Och NYU, som jag sökte till för Margots skull.
Hon sa att jag behöver minst ett alternativ på östkusten.
Hon har inte fel.
Vad gör de där borta?
Sluta, Chris.
BALEN?
Molly Marshall, vill du gå på balen med mig?
Ja, såklart! Ja!
-Hurra! -Hon sa ja!
Nu snackar vi!
Vet du vilka som gillar baler? Nollor.
Med sina balklänningar, manikyr, pedikyr och fönat hår.
Som om inte du fönar håret. Jag såg dig och Trevor på er dejt.
-Jaha! Jag trodde att ni hade gjort slut. -Ja, vi umgås bara.
Vi är inte ihop.
Allt som är populärt är inte töntigt, Christine.
Ibland är det faktiskt coolt.
LJ, vad säger du? Ja eller nej till balen?
Det spelar ingen roll vad hon tycker. Peter blir balens kung. Hon måste gå.
Du var visst i Korea på lovet.
-Vad kul! Du ville ju verkligen åka dit. -Tack, det var kul.
-Vad är det? -Du vet väl att hon fortfarande suger?
Ja till balen.
-Ge mig bara en. -Rör inte min tjejs kakor.
Hur ska jag få Chris att gå med mig på balen?
Se till att ingen annan kommer.
-Bjuder du mig så är det slut, Trevor. -Finns det nåt mellan oss som kan ta slut?
Har ni fått lapparna om resan till New York påskrivna?
New York City!
Du är så ansvarsfull. Min lapp ligger i skåpet.
-Tack. -Varsågod.
-Det här är dina godaste nånsin. -De är för knapriga.
Vi måste besöka Levain i New York. De har de bästa kakorna.
Okej.
Jag delade förresten ett album med dig på Spotify.
What's the Story Morning Glory av Oasis.
-Vi behöver en låt. -Inte från ett 90-talsalbum.
-Har du hört Oasis? -Inte med flit.
-Hör av dig när du har det. -Okej.
Vill du ha en kaka?
Vi har varit gifta förut. Det behöver inte bli så stort.
Jo, det tycker jag! Gissa hur länge det tog för pappa att hitta nån
som äter hans mat och ser hans dokumentärer.
Länge.
Vi kan ha en grillfest/bröllop hemma i trädgården. Ni kan göra efterrätt.
Vilken bra idé, älskling!
En jättebra idé!
Får jag vara brudtärna?
-Man frågar inte det. -Inte?
Jo, då. Det vore en ära om ni vill vara brudtärnor.
-Jag vill verkligen tända tomtebloss. -Det kan vi göra.
Ja!
Okej, färgtema.
-Neongrönt. -Veto!
-Mat. -Kycklingnuggets.
Okej. Nej, glöm det.
ANSÖKNINGSSTATUS UPPDATERAD
Är allt bra?
-Är allt bra? -Japp.
Men jag kom precis på att jag måste fixa en sak.
Jag går och gör det…
Henry! Gick det bra?
Han mår bra.
Återgå.
-Mår hon bra? -Man vänjer sig.
Jag har inte vant mig.
Du verkar ganska van vid det.
UPPDATERA STATUS
UPPDATERAD
Okej, du fixar det här.
Oavsett vad som händer kommer allt att bli bra.
Det är redan bra! Allt är helt och hållet…
VI BEKLAGAR…
VI KAN INTE ERBJUDA DIG EN PLATS
…förstört.
Var inte så dramatisk.
Dina reservval är högst en dags bilresa från Stanford.
-Jag och Dae klarar oss bra. -Men vi hade en plan!
Vi skulle cykla och hålla händerna,
tåflörta i biblioteket och ha trädhatt på football-matcherna.
-Du gillar inte ens football. -Det handlar inte om det.
Det ordnar sig. Du och Peter hittar en lösning.
-Hej, är allt bra? -Nej. Lara Jean blev inte antagen.
Kitty!
Får jag prata med henne?
-Hej, LJ. Jag beklagar. -Du ville inte ens att jag skulle gå där.
Så är det inte alls. Jag ville att du skulle ha alternativ.
NYU:s bibliotek är 12 våningar högt.
-Försök inte övertyga mig om NYU just nu. -Nej, jag bara säger det.
Stanford är inte världens enda skola. Tänk att jag hamnade i Skottland.
Även om det inte känns så nu, så kan det faktiskt vara bra.
Du får se mer av världen.
Jag är inte som du, Margot. Jag vill inte lämna familjen.
Jag menade inte så.
Det är ingen fara. Jag borde lägga mig. Jag har prov imorgon.
Jag går nu.
Vad ska jag säga till Peter?
Älskling?
Jag vet.
Jag kom in!
Herregud, mamma!
Lägg av!
-Du kom in! -Nä!
Jag kom in på Stanford!
Det är märkligt att önska sig en sak så länge, och sen är det bara över.
PETER: NÅ??? KOM DU IN???
"Det är en allmänt erkänd sanning…
…att ett långdistansförhållande inte funkar på college."
Det vet alla. Ta bara Josh och Margot.
-Vi är inte som dem. -Vad är du så rädd för, då?
MARGOT: FÖRLÅT FÖR FÖRUT. VÄNNER?
Vi kanske håller ut till jul eller slutet av första terminen, men…
-…fyra år? -Du gör det bara värre. Gå.
SJÄLVKLART. ÄLSKAR DIG.
PETER VILL STARTA FACETIME
Skit också.
Smidigt, Covey. Verkligen.
Peter! Ja, hej. Du vet det där sms:et…
Det skulle till Margot, men även om jag inte kom in på Stanford,
så har jag chans på Berkeley och UCLA, som bara är några timmars bilresa bort…
…som jag helst inte kör.
Herregud.
Åh, nej.
Peter! Vad gör du?
Jag firar din första dag som "cardinal".
-Grattis! -Kan du sänka lite?
-Jag måste säga… -Vi kan prata om det sen.
Först ska vi ha pannkakor. Jag bjuder. Kom nu.
-In i bilen. -Måste jag ha hatten?
Ja, såklart. Du representerar trädet nu. Du ska lära dig att frukta det.
Ikväll firar vi.
Min flickvän kom in på Stanford idag.
Grattis.
Du måste vara så glad. Vilket är ditt huvudämne?
-Nej, det spelar ingen… -Kom igen, berätta. Säg det bara.
Litteratur.
Jag vet att man bara väljer det för att man inte vet
vad man vill göra i livet, men jag vill faktiskt plugga det, så…
Och det bästa är…att vi båda kom in. Vi ska plugga där tillsammans.
Om inte det betyder att det ska bli vi, så vet jag inte vad.
Jag är verkligen glad för er skull.
Skulle vi kunna få pannkakor med jordgubbar och…
-Två gafflar. -Det ska bli.
-Vill du inte ha nåt mer? -Nej, jag är inte så hungrig.
-Jag måste säga en sak. -Jag glömde att be om vispgrädde.
Håll den tanken. Jag är strax tillbaka, jag lovar.
BALEN?
Minns du när vi var här efter Gregs fest?
Det var första gången vi låtsades vara ett par bland folk.
Du hade på dig din blåa jacka och en klänning,
och du genomskådade mig totalt.
Det var då jag visste att jag höll på att falla för dig.
Så, jag vet inget bättre ställe att ställa den här frågan,
som jag vill ha svar på. Om du nu inte redan har listat ut det…
Lara Jean Song Covey…
-Vill du gå på balen med mig? -Ja, självklart.
Nu så…
-Vad var det du ville säga? -Ja, just det…
Jag vet hur vi ska välja vår låt.
-Gör du? -Ja.
Välj ett nummer, och låten som spelas blir vår. Det är ödet.
Har jag några 25-centare?
Här är en.
Då så.
-Ska jag välja? -Ja.
C20.
-Sex. C26. -Okej.
-Vi kan fortsätta leta. -Ja, det låter bra.
Älskling, glöm inte att vi ska träffa cateringfirman klockan sju.
-Jag kommer. -Okej.
Om vi klarar oss utan framfall.
Livet med en läkare som inte skulle vara glamoröst…
Lara Jean, varför är du inte i skolan?
Körtelfeber eller dysenteri, vad som än är smittsammast.
Körtelfeber absolut.
-Älskar er! Vi ses vid sju. -Älskar dig!
-Vad tittar du på? -Romeo och Julia.
Tragisk romans innan åtta på morgonen. Det låter allvarligt.
Jag sa inget om Stanford till Peter.
Han var så glad. Jag ville inte göra honom ledsen.
Det blir på riktigt först när jag säger det.
Det förstår jag.
Jag vet att styvmorsgrejen är ny för mig,
men man kan inte sjukskriva sig från ett förhållande.
Jag är inte stolt, om det gör nån skillnad.
Det hjälper.
Får jag säga en sak?
Man har bara ett sista år på high school, och om du ska slösa det på att oroa dig
för vad som händer med er, så missar du det.
Du har en het kille! Njut av honom.
Nej, inte njut…
Jag menar att ni kan äta glass och hålla hand ute bland folk.
Men messa inte när du kör.
-Tri, den här styvmorsgrejen passar dig. -Tack.
-Men pappa ska få höra vad du sa. -Då får du spö.
-UC Berkeley tweetade precis. -Herregud!
Vi grejar det här.
-Nej. -Kom igen!
Här är lösenorden.
-Säkert att inte du vill? -Jag har bara otur.
-Ge mig lappen. -Okej.
Nå?
Hon kom in.
-Du kom in! -Kom jag in? Får jag se? Nä!
Herregud!
Det är inte Stanford, men Berkeley är bara en timme bort.
Det är i princip som att plugga ihop.
Du glömde lappen med inloggningarna där nere.
Behåll den. Du ansvarar för mina studier nu.
På riktigt? Coolt!
Du, Kitty…
Från ett till tio, hur mycket kommer du att sakna mig?
-Det är för tidigt för det snacket. -Svara ärligt.
Jag vet inte, kanske fyra?
Fyra? Till Margot sa du 6,9.
Ja, jag var barn då. Och hon är snällare än du.
Du kan ju åtminstone låtsas att du kommer sakna mig. Och…
SKOLRESAN
STOLTHET OCH FÖRDOM
Fina?
-Varför tittar jag på dem? -Det är promenadskor.
New York-borna har såna på väg till kontoret.
Jag vill smälta in.
Du kommer framstå som en turist som har googlat.
Det var bra att jag inväntade svar från Berkeley.
Nu blir det enklare att förklara läget för Peter.
Du kan ge Peter en bild på dig som han kan sätta upp i sitt rum.
-Du borde ta boudoirbilder. -Nej, Chris.
Varför inte? Det är smakfullt.
För att jag är 17 år, så det går faktiskt inte.
Peter har inte sett mig naken.
Så du brukar ha en t-shirt på dig, släcka lamporna eller…?
Nej, vi har inte…
Vi tar det långsamt, som när man grillar…
…bringa.
Bringan är grillad, gumman.
Så röj undan på bordet, häll på lite sås och hugg in!
Vidrigt.
Tycker du? Det låter jättegott.
Jösses! Har du packat ner hela garderoben?
Jag tror inte på kabinväskor. Varför begränsa sina alternativ?
Så att man inte pajar axeln. Nu åker vi.
Vi kommer att vara så snygga i New York.
Bussen är full. Fortsätt framåt.
-Varför ta med kistan till New York? -För att jag är död inombords.
-Värst vad du var på skämthumör. -Som vanligt.
-Okej, ställ ner den. -Okej.
Överkompenserar du igen, Chrissy?
Okej, det är nu eller aldrig.
-Är du redo att prata med Kavinsky? -Nej, jag väntar tills vi är framme.
Bra beslut. Ni vill inte vara på ett plan om det går dåligt.
Tror du att det går dåligt?
Okej, nästa stopp: New York City!
Lägg av!
Här kommer vi.
New York City!
Freedom Tower!
-Jag ser inte ens toppen. -Galet!
-Chrysler! -Chrysler!
Herregud!
-Times Square. Det är så stort här. -Jag vill aldrig köra här.
-Spana in biblioteket, LJ. -Vad fint!
Vi tog oss hit!
Förlåt!
Vi är nästan framme.
Vi lyckades!
Lyft med benen, mina damer.
-Hämta ut nyckeln. -Ja.
Hej då.
Agent Covey.
-Vad gör du? -Titta inte på mig.
Ditt uppdrag, om du godkänner det, är att möta mig här i lobbyn kl. 21.00.
Då ska vi gå ut.
-Vart då? -Titta inte.
Det är hemlig information.
Jag tror att vi måste stanna på rummen.
Enligt uppgifter ska våra förkläden vara i baren
och supa sig redlösa, så kusten är klar.
-Åtar du dig uppdraget? -Det gör jag.
Mycket bra. Vi ses kl. 21.00.
-Kusten klar? -Ja.
Kom.
Kom! Skynda dig!
Åtta timmars musiklyssnande, men vi har ännu ingen låt.
Det kanske är så att inte vi kan välja låten.
Det kanske är låten som ska välja oss i just rätt ögonblick.
Ja, men det är ingen brådska. Vi har hela collegetiden på oss.
Jag kom inte in på Stanford.
Va?
Det där sms:et var till Margot.
-Det gällde nåt annat. -Nu förstår jag inte…
Vi ska inte plugga ihop. Jag kom inte in.
Men jag kom in på Berkeley.
Det var inte planen, men det är en timme bort, och jag ska öva på att köra…
Sluta.
Mår du bra?
-Förlåt. Jag ville få det att funka. -Nej, säg inget…
Det är inte ditt fel.
Okej? Inte alls.
Att du inte kom in är löjligt. Du är mycket smartare än jag.
Ja… Nej, inte "ja". Du ansträngde dig för att komma in, så…
Men…vi ska inte gå på samma skola.
Vänta nu…
Du kan byta skola efter första året.
-Va? -Strunt samma. Du är bara en timme bort.
Vi kan träffa varandra på helgerna, och du kan byta till Stanford senare.
-Tror du att vi kan få det att funka? -Ja, absolut.
Absolut.
Okej.
Vi klarar det här.
Får jag behålla trädhatten?
Ja, men håll tyst om det. Stanford och Berkeley är rivaler.
Så vi är collegeskolornas Romeo och Julia, fast utan gift och mord. Vad kul!
Ja!
-Du var så nervös. Varför då? -Jag var rädd.
Peter.
Hej! Jag snurrar dig nu.
-God morgon! -God morgon!
-Vi är i New York. -Jag vet! Det är så spännande.
-God morgon, turturduvor. -God morgon.
-Var är förklädena? -Inte här än.
-Sanning eller konka under tiden? -Visst.
Okej, Chris. Sanning eller konka?
Konka, såklart.
Okej. Du ska gå på balen med Trevor.
Vad sägs, Chrissy? Du säger väl inte nej till en konka?
-Bäst att du sover med ena ögat öppet. -Varsågod.
Hör upp! Alla samlas här.
Vi ska dela in oss i tre grupper.
Efter era efternamn: A till I, J till P och R till Z.
Det är ingen idé att fråga om ni får byta grupp. Några frågor?
-Ja. Får man snälla byta grupp? -Absolut inte.
-Ta med era grejer, så går vi. -Ja, men…
Är det ett skämt? Ska vi inte ens få tillbringa dagen ihop?
Vi kan skicka bilder, som övning inför college.
-Okej. Nu går vi. -Okej.
SAKNAR DIG!
Okej. Tre, två, ett…
VÄRLDENS GODASTE KAKA
Kolla där!
Underbart. Jag blir längre i hatt.
Konsumtion när den är som bäst.
Varför kunde vi inte se CBGB eller nåt?
De här butikerna finns i Portland också.
Över axeln…
-Åh, herregud. -Kom.
Det är så fint!
Nu händer det.
Nej!
Times Square!
-Starkt ljus och… -Stor stad!
Starkt ljus, stor stad! Times Square!
Jag är glad att vi är här tillsammans.
-Är det Gen? -Ja, hon kikar runt på skolområdet idag.
Hon kom in på NYU.
Vet du inte det? Hon har sagt det till typ allt som lever.
Vänta nu… Är det här NYU? Vi är ju mitt i stan.
Ja, det är hela grejen. Manhattan är skolområdet.
Sökte inte du hit?
Jo, men… Jag trodde inte att jag ville gå här.
Vi går innan hon ser oss.
-Jag orkar inte… -Chris? Lara Jean!
Genevieve! Hur är rundvisningen som du har hållit så tyst om?
Fantastisk, faktiskt. Heather är avgångselev här.
-Detta är Lara Jean och min kusin Chris. -Hej!
Grattis! Jag visste inte att NYU hade gett svar än.
-Jo, den här veckan. Väntar du på svar? -Ja, men jag ska gå på Berkeley…
-Vilken bra skola. Grattis! -Tack.
Ursäkta, Chris. Du förstår nog ingenting. Vi pratar om college.
-Det är där människor med en framtid går. -Har de som peakade i high school det?
Vi borde nog gå.
Ja, just det. Vi ska på en cool NYU-fest ikväll, så…
Kom om ni vill.
-Gärna. -Nej, tack.
Är det seriöst nu du väljer att vara en rebell?
-Vi går nu. -Okej.
Lev lite, Chrissy.
Det blir kul! Du tycker förresten alltid att jag borde gå på fler fester.
-Ja, du borde gå på fler fester. -Jag följer ditt råd.
Nu går vi.
-Jag går ju! -Vi går här.
-Hej! -Har ni lust att festa?
Snygga skor.
Är det bara jag, eller är alla här tjugo procent snyggare än normalt?
-Ja, minst! Kolla in killarna bara. -Jäklar!
Är du säker på Berkeley, LJ? Killarna på NYU är galet snygga.
-Jag har pojkvän, Chris. -Vad heter han?
Vill du bli min? Min början, min mitt och mitt slut?
Vill du bli min?
Fem år framåt, jag är din.
Tio år framåt, jag är din.
Femtio år framåt, jag är din.
Din början, din mitt och ditt slut.
Peter! Jag har hittat vår låt.
Chris och jag är på en NYU-fest, och ett band spelade den. Den är perfekt!
Jag skickar ett klipp.
Skål.
-Allt bra? -Va? Jadå.
Jag ringde min kille, men det gick till röstbrevlådan…
Okej.
Visst.
-Ska han också gå på Berkeley? -Nej, Stanford. Jag kom inte in där.
Trist. Jag beklagar.
Det gör inget. Vi ska få det att funka.
Ja, absolut.
Jag förstår precis. Jag ville också plugga ihop med nån.
Vad hände?
Jag besökte NYU…
…och blev förälskad i staden.
Äh… Det var märkligt. Det…kändes som att jag hörde hemma här.
Vi hittade rätt lösning för oss.
Ditt gäng verkar ha riktigt kul.
-Ja… Du vet väl att de avskyr varandra? -Nej, inte ikväll.
-Vi måste gå. -Nu! Medan tågen är tomma.
Menar ni till en efterfest?
Rosa soffan! Anis ex vägrar lämna tillbaka den.
-Trots att den är min. -Vi ska hämta den nu när han är bortrest.
Va?
In här. Vänta!
Förlåt!
Okej, jag ställer ner den nu.
Lägre.
Se upp för dörrarna, dörrarna stängs.
Här har du din soffa. Jag sa att här har du din soffa.
Det här kan vara vi en vacker dag.
Jag ser det framför mig.
-Så svettigt! Jag behöver en dusch. -Jag har ansiktsmasker.
Pax för badrocken!
-Covey. -Peter? Hej!
Vad gör du uppe?
Jag väntade på dig. Du svarade aldrig på sms:et.
Det är en lång historia.
Vi ses på rummet.
-Drömmer jag? Är de vänner nu? -De skräms så lätt.
-Hur var din dag? -Den är bättre nu. Jag saknade dig.
-Kom, vi går. -Jag saknade dig med.
-Fick du klippet? -Ja, och det var en bra låt.
Men…jag var ju inte där.
Jag borde nog vara med om låten ska bli vår.
Ja, men det var rätt ögonblick. Jag kände det.
Vi kan ta den om vi inte hittar nån annan.
Hur smakade världens godaste kaka?
Jag vet inte, Margot. Jag räknade inte med att bli så förvånad.
Jag visste att Tri skulle flytta in, hon bodde i princip redan här.
Världen är ständigt föränderlig, fastän jag vill att den ska stå still.
-Det känns bara konstigt. -Det är konstigt.
Mamma finns i hela huset, men nu känns det som att hon suddas bort.
-Är du upprörd över bröllopet? -Nej, men jag föreställde mig inte det.
Men…
Är det inte rätt trevligt? Att pappa har nån?
Även om denna någon har en sänggavel i blå sammet.
Prata inte om deras säng.
Förlåt för det jag sa om att du lämnade oss.
Det är ingen fara. Jag borde inte ha pressat dig om New York.
Nej, du hade rätt. Jag älskade det.
-Gjorde du? -Ja, alltså…
Jag trodde att jag skulle avsky det eller känna mig överväldigad, men…
…jag kan tänka mig att bo där.
Jag fattar varför böcker utspelar sig där. Man ser berättelser överallt!
NYU har ett fantastiskt litteraturprogram. De bjuder in författare för samtal.
Jag kan göra praktik på ett förlag.
Och det… Det spelar ingen roll. Jag tror inte ens att jag kom in, så…
LJ, college är mer än bara geografi.
Det vet jag.
Berkeley är en bra skola,
och med bra betyg kan jag byta till Stanford.
Nu när Peter och jag har en ny plan kan allt bli som vanligt igen.
Ja, så…länge det är vad du vill.
Jadå. Oroa dig inte.
MAFFIABRÖDER DUM & DUMMARE
BAD BOYS CHARLIES ÄNGLAR
Nej.
Hej.
-Vad tycker du om gokart? -I allmänhet?
För Peter och mig. Han gillar Fast and Furious.
Gokart är varken snabbt eller häftigt.
Vad tror du om en sån där vindtunnel? Som i Mission Impossible eller James Bond.
Göra egen tvål.
Fight Club.
Vad gör du?
Jag planerar en dejt som ska vara kul och normal.
Tror du att det är normalt att lära Peter Kavinsky hur man gör tvål?
Jag kan ge honom alla tre alternativ, så får han välja.
Men inte göra egen tvål?
Absolut inte.
Häng tillbaka den.
-Okej, Covey. Vart ska vi? -Utmärkt fråga, Peter Kavinsky.
Det frågade jag mig själv under planeringen.
Vad vore den perfekta dejten för min perfekta kille?
Hördu…
Nu bowlar vi.
Citerar du The Big Lebowski?
Ja.
-Beredd? -Ja.
Då kör vi!
Åh, vilken söt bild! Kom nu!
Men, jag…
Jag ska ha den på rummet.
-Och om jag vill ha det? -Synd!
Peter.
Pappa.
Du måste vara Laura. Dig känner jag till.
Lara Jean, pappa.
Det går bra.
Nej, du är min pappa. Du borde veta vad min flickvän heter.
Du får ursäkta, Lara Jean. Trevligt att träffas.
Detsamma.
Har ni några middagsplaner?
Jag har fullt upp just nu. Det är mycket träning inför college.
Du måste väl äta?
Vi kan gå till stekhuset du gillar. De med de stora knivarna.
Du, pappa… De var stora när jag var typ fem.
Jag träffar gärna dig innan du åker.
Vill ni bowla med oss? Vi ska precis börja.
Nej, det är lugnt. Vi ska gå. Tack ändå.
Ha så kul med familjen.
Okej.
Jag kan följa med.
Nej, han ska inte få svika oss och sen tro att det är okej.
Det gör det inte okej.
Det kommer aldrig att bli okej, men det kan bli något.
Tycker du att jag borde gå?
Jag tror att om jag fick…
…chansen att träffa mamma igen, så skulle jag ta den.
Det är annorlunda. Din mamma lämnade inte er… Inte av egen fri vilja.
Inte för att det är lättare.
Du saknar din mamma, eller hur? Jag hatar min pappa.
Jag saknar honom också, och jag hatar att jag saknar honom.
Du…
Ingenting är värre…
…än att känna sig bortvald.
Jag väljer dig, Peter Kavinsky.
Och jag väljer dig.
Jag vet inte…
…vad jag skulle göra utan dig.
-Jag älskar dina pussar på pannan. -Gör du?
-Trots läppstiftsmärket? -Det visar att jag tillhör dig.
-Som den där tröjan? -Den ska jag ha i skolan imorgon.
-Nej! Är du seriös? -Absolut inte.
Här doftar det gott.
Jag testar olika recept till bröllopstårtan.
-Det var droppen! Jag ska göra slut. -Med vem då?
Vem tror du, pappa? Dae. Han hatar Harry Potter.
Han sa, och jag citerar: "Det är så fånigt."
Hur ska jag vara ihop med nån som tycker att världens bästa böcker är fåniga?
Jag förstår, men man får tycka olika i ett förhållande.
Om man tycker likadant om allt växer man aldrig som personer.
-Så jag borde få honom att ändra sig? -Det säger jag inte alls.
Kitty…
VÄLKOMMEN TILL NYU
-Vad är detta? -Just det. Du kom in på NYU.
-Och du tänkte inte säga nåt? -Du ska gå på Berkeley, så strunt samma.
Nej, du får inte vara arg på mig. Jag är förkrossad och ledsen.
-Vad är det? -Du kom in på NYU.
Skojar du?
Bra jobbat.
Visst.
KREATIVT SKRIVANDE
TILL LARA JEAN… …ANTAGEN TILL NYU…
DET ÄR DIN STAD NU
DU KLARADE DET
PETER: HEJ
JAG KOM IN PÅ NYU!
PETER: GRATTIS, COVEY! TVÅ AV TRE!
Vet du vad det bästa med att du kom in på Berkeley är?
Att vi kan ses i San Francisco på helgerna och utforska staden.
Det hade inte gått om båda kom in på Stanford.
Vi kan besöka Golden Gate Park, Muir Woods och Fisherman's Wharf.
Och så kan vi smaka på alla surdegar som finns där.
Lyssnar du?
Covey, lyssnar du?
Jag sa att vi kan besöka Tartine Bakery i San Francisco. De har de bästa kakorna.
Ja, just det. Ursäkta.
Det är inte så många romantiska filmer som utspelar sig i San Francisco.
Bröllopsfixaren och The Bachelor, men det är typ alla.
New York har de bästa:
Du har mail, När Harry träffade Sally…, Annie Hall och Om ödet får bestämma.
De vinner överlägset.
Jag visste inte att det var en tävling.
Det är det inte, tanken bara slog mig.
-Jag ska hitåt. -Okej.
Hej då.
FRÅN: STANFORD UNIVERSITY
TILL: NEW YORK UNIVERSITY
1 DAG 18 TIM
Jag kan inte välja.
Marinblått passar bättre till Peters smoking, men…
…jag vill inte göra honom besviken. Passar jag bättre i rosa?
Kommer jag att ångra mig?
Kommer jag att blicka tillbaka om två, tio eller tjugo år
och undra om jag valde fel?
Hur ska jag veta… vad som gör mig lyckligare i framtiden?
-Vad är det med dig? -Vadå? Inget. Hur så?
Att åka limousine eller att inte åka limousine?
-Det är frågan. -Är det?
Kavinsky vill hålla det simpelt, men jag menar att vi bara får en bal.
Se! Därför ville jag inte gå.
När man anordnar en studentbal i en ful festlokal på ett hotell
vill alla snofsa till det.
Så, ja till limousine.
Takfönster, UV-belysning och lite…
-Gen! Får jag prata med dig? -Javisst.
-Vi ses sen. -Okej.
-Gud, vilka fina skor! -Tack.
Vad är det?
Jo, jag kom in på NYU.
Va? Vad roligt.
-Eller hur? -Ja, det är det, men…
Ska jag tacka ja?
Varför frågar du mig det?
Jag vet inte vad jag vill, och eftersom du ska gå där…
Äsch, jag vet inte…
Jag vet inte vad du borde göra, men…
…jag vet hur du såg på New York.
Kärlek vid första ögonkastet.
Om du bestämmer dig för NYU…
…så säg till.
Hördu… Har du inte somnat än?
Jag kan lika gärna öva på tårtan.
Mintchoklad till dig, vaniljsmörkräm till Tri.
Det låter mycket. Varför bakar du inte kakor?
-Det är din specialitet. -Receptet är inte fulländat än.
Tror du att du och Tri skulle vara ett par om ni inte bodde så nära? Spelar det roll?
Ja, det spelade nog roll, men närheten är inte det viktigaste.
Svängrum är också viktigt. Ett bra förhållande innefattar både och.
-Femhundra mil kanske är lite överdrivet. -Nej, inte om det är det du vill.
Lara Jean, du måste vara den du är.
Du räddar inte förhållandet om du inte växer som person.
Vad är det?
Tårtsmeten blev fel. Den kommer att bli som kakdeg.
Jag gillar den.
Räcker sirapen? Och smöret?
Vispgrädde? Du behöver nog mer. Jag kan…
-Joan, kan vi få mer vispgrädde? -Javisst.
Du, jag funderar på att välja NYU.
Vadå "funderar"?
Jag vill gå på NYU.
Det var inte planen, men de har ett bra litteraturprogram, och…
Jag hör hemma där.
Jag är rädd för att ångra mig om jag inte åker dit.
Snälla, säg nåt.
Jag vet inte vad jag ska säga. Jag väntade mig inte det.
Det är långt dit.
Jättelångt!
Men det gäller bara ett år.
Vi kan få vad som helst att funka i ett år, så…
Jag kanske inte vill byta sen.
Jag tror att jag kommer att trivas där.
Och…vore inte det bra?
-Är inte det hela tanken? -Så…
Är det allt?
Det blir inget Stanford, för du…
Väljer du NYU?
Okej.
Det är din framtid.
Du ska göra det som blir bäst för dig.
Jag kan inte avstå Stanford, och du kan inte avstå NYU.
Jag antar att vi har gjort våra val.
Varsågod.
Tack.
-Vill du prata om det? -Nej.
Allt är bra.
Bu!
Du ska också åka härifrån.
Det tar bara två timmar in till stan från Sarah Lawrence.
Jag åker in varje helg, så att vi kan dansa och ha kul!
Jag antar att han inte tog det så bra.
Han gjorde faktiskt det, och det kändes mycket värre.
Ni kommer att hitta en lösning, okej?
Ni är ett par som andra ser upp till.
Om det är några som fixar distansen så är det du och han.
Hej.
Läget?
Skriv nåt minnesvärt och romantiskt, men inga citat från kända döda poeter.
Årsböcker är till för folk som man aldrig träffar igen.
Inte alls. Man har dem för att minnas just det här ögonblicket i ens liv.
Så du menar att du kommer att behöva hjälp med att minnas mig?
-Nej, det är inte… -Om du vill så skriver jag i den.
Men då måste du skriva ett originellt kärleksbrev till mig.
-Och då menar jag…ett högstadiebrev. -Det har du redan fått.
Jo… I så fall…
Skriv nåt minnesvärt.
-Glasburkar eller träunderlägg? -Glasburkar är överskattade.
Va? Varför då? Jag gillar dem.
-Planerar du en Mumford & Sons-konsert? -Vad taskigt sagt.
Ser du baseboll?
-Vem vinner? -Vem bryr sig? Hur är baseboll ens kul?
Kitty skulle titta på Daes favoritsport om han läser Harry Potter.
Ja, och nu känns det orättvist.
Har ni valt färg till brudtärnornas klänningar?
Vi borde beställa snart.
Jag tänker inte ha klänning. Jag ska ha smoking och sneakers.
-Förlåt? -Hon sa ja till det.
Det gjorde jag.
-Nej. Vi tre måste matcha. -Ha smoking, då.
-Det kommer inte att se klokt ut. -Det är inte ditt bröllop.
Du är bara orolig för att du och Peter ska göra slut.
Kitty. Varför säger du så?
Vadå? Ni vet att jag har rätt.
Kanske det, men man säger inte så.
Du hinner fortfarande ångra dig.
Aldrig i livet.
Kära Peter…
PETERS OASIS-SPELLISTA
Hur förmedlar jag att jag kan åka 500 mil utan att släppa taget om honom?
Det kanske inte går att uttrycka med ord.
STUDENTBALEN
-Jag säger inget om du råkar ha kul. -Det blir inte kul. Jag hatar baler.
Men det kan bli en stor kväll för dig, om du vill det.
Det är romantiskt att förlora oskulden på en bal.
Om man är en tönt alltså.
Nej, jag tänker inte göra entré ner för trappan.
Det är enda vägen ner.
-Fönstret... -Vill du ramla ut?
-Det är ett alternativ. -Nej.
-Kan ni titta bort? Det här är så pinsamt. -Glöm det, Chrissy.
-De är så… -Jag vet.
Vad vackra de är.
-Du ser… Wow! -Du ser också wow ut.
-Det gör du. -Tack.
Vad snygg du är. Knöt du flugan själv?
-Du ser ut som en målning. -Lägg av, men var snäll och fortsätt.
En stor målning på ett stort museum.
-Som en Botticelli? -Vilket är pasta. Inte?
Kom nu, vi ska ta en bild. Tjejerna kan stå i mitten.
-Ja, precis där! -Omelett!
Gör nåt fånigt.
Vi byter partner.
-Jag är inte här för att ha kul. -Nej, jag förstår precis.
Det här ska bli den sämsta kvällen nånsin.
Klar? Okej.
Jaha, jag trodde att vi skulle…
Tack.
-Vad är det? -Dansar ni, mr Kavinsky?
-Inte om jag inte måste. -Kom nu.
Var är allihop?
Där är de! Ser du? De är där borta. Gå först, så följer jag efter.
Kan alla samlas här?
Är ni redo att kröna balens kung och drottning?
Okej.
De som har fått flest röster är…
…Peter Kavinsky och Emily Nussbaum!
Grattis till alla nominerade!
Gör plats på dansgolvet, tack.
Vår kung och drottning ska dansa en första dans.
När jag bestämde mig för NYU visste jag att avståndet skulle bli tufft,
men jag förväntade mig inte att känna det så pass snabbt.
Vi har inte ens åkt än, men jag saknar honom redan.
Hej, älskling.
Hur känns det… att vara på balen med dess kung?
Ärligt talat?
Det känns rätt ensamt.
Det kan vi lösa.
Kom.
Jag vet att jag sa att jag helst inte dansar,
men ikväll…måste jag det.
Bättre?
Jaha… Då var det avklarat.
Studentbalen!
Vill du följa med in?
Det är snart utegångsförbudet-sent.
Jag vet.
Men om din pappa blir besviken, då?
Det är enkelt. Bli inte påkommen.
-Jag har en sak till dig. -Jaha?
Blunda.
Jag visste inte hur jag skulle formulera mig i årsboken,
så jag tänker visa det på ett annat sätt.
Du kan titta nu.
Vad är det här?
Du skojar!
Herregud!
Herregud… Minns du det där provet?
-Är det här allihop? -Mm…
Ville inte du behålla den?
Jag vill att du har den, så att du minns oss.
Tack.
Gillar du det?
Jag älskar det.
Du…
Är du säker?
Jag är säker.
-Vill du inte? -Det är inte det. Jag vill.
Du anar inte hur mycket jag har tänkt på det.
Okej…
Vad är det, då?
Vet inte… Det är nåt som känns fel.
Varför just nu, samma kväll som balen?
Jag vill vara nära dig.
Sen jag berättade om NYU har du varit frånvarande.
Så du vill ha sex med mig för att du känner dig osäker?
-Nej, jag menade inte så. -Vad förväntade du dig?
Du valde att åka så långt från mig som möjligt.
Du valde avstånd.
Det är inte rättvist.
Det är inte rättvist att du låtsas som att det ska funka.
Vi vet bägge två vad 500 mil kommer att göra med oss.
-Nej. -Jo, det gör vi.
Annars hade du inte gett mig den här.
Nåt att minnas oss med? Kom igen…
Du säger hej då.
Inte alls. Jag vill vara med dig. Det är allt jag önskar mig.
Varför valde du inte Berkeley, då?
För att jag föll för New York.
Det påverkar inte mina känslor för dig. Vi kan få det att funka.
Nej.
Jag tänker inte vänta på att vi gör slut om tre eller sex månader eller så.
-Gör inte så här. -Vi gör slut nu.
Peter.
Jag älskar dig.
Tydligen inte tillräckligt.
PETER: HEJ. VILL DU FORTFARANDE ATT JAG SKA KOMMA PÅ BRÖLLOPET?
JA
OM VI HAR GJORT SLUT ÄR DET NOG BÄST FÖR PAPPA ATT DU INTE GÖR DET
OKEJ, HÄLSA GRATTIS FRÅN MIG
Det här är inte nyttigt.
Men det där är det?
Alla tröstäter.
Och dina känslor säger…
…jordnötssmör och kaksmulor.
Jäklar, LJ. Dina känslor har bra smak.
Jag kanske bara ska välja Berkeley.
Nej, du fattade rätt beslut, Lara Jean.
Varför mår jag då så dåligt?
Det är Trevor. Det kan vara så att vi har börjat dejta varandra igen.
Innan du blir för uppspelt, så är det bara fram till Costa Rica.
Jag har planer, och jag ändrar mig inte för nån kille.
Jag är glad för din skull. Jag har alltid gillat er två ihop.
Men verkar det inte lite bakvänt?
Att vi börjar dejta samma kväll som ni gör slut.
Vi lever i det tragiska universumet.
Lara Jean, får jag komma in?
Lara Jean är inte här. Lämna ett meddelande.
Vem lämnar ens meddelanden längre?
Vad vill du, Kitty?
Jag glömde inte att berätta om NYU.
-Jag valde att inte göra det. -Va? Varför då?
Jag vet inte.
Jag ville väl att du inte skulle åka.
Jag kommer att sakna dig en tolva.
BRÖLLOPET
-Margot! -Hej. Herregud, hej!
Vad kul det är att se dig.
Du, Margot…
Jag förstår att det här måste kännas konstigt,
men jag försöker inte ta över ert hus.
Det är vårt hus nu, och…
…jag har inte sett pappa så lycklig på länge.
Tack.
Okej, så…
Det är galet att känna sig så ledsen och glad på samma gång.
Min kärlekshistoria tar slut, men pappas och Trinas har bara börjat.
Det blir väl så när man växer upp.
Allt blandas samman.
Peter.
-Hej. -Hej.
Jag som trodde att jag var tidig. Hungrig?
-Nej, det är bra, tack. -Säkert? Jag bjuder.
Det är säkert. Tack ändå.
Kul att du ringde. Det trodde jag inte.
Ja, du vet… Lara Jean tyckte att jag borde göra det, så…
Var balen kul?
Kan vi hoppa det där?
Jag orkar inte med att du ska låtsas vilja vara min pappa.
-Vill ni ha nåt att dricka? -En kaffe, tack.
-Det är bra för mig. Tack, Joan. -Okej.
Jag vet att det inte räcker med att ringa och skicka födelsedagskort.
-Jag försöker ändra på det. -Två månader innan jag börjar på college?
Jag vill vara en del av ditt liv.
Okej. I så fall borde du ha varit med när det hände.
Jag har gjort precis allt utan dig.
Och jag behöver dig fortfarande inte.
Jag är ledsen om det är så att vi inte kommer överens.
Du är arg och jag fattar det.
Det skulle jag också vara.
Men du ska veta…
…att jag inte lämnade dig.
Varför känns det i så fall som det?
Jag sjabblade till det.
Jag ansträngde mig för lite.
Jag borde ha ansträngt mig mer…
…som pappa till dig.
Det gör man när man älskar någon. Då gör man allt man kan.
Jag älskar dig, Peter.
Du behöver inte stanna.
Tack.
Ursäkta. Kan jag få en kopp kaffe också?
Visst.
Vad är det?
Du bjuder ju.
…så att ni tillsammans kan växa genom livets många överraskningar?
Ja.
Och du, Trina, vill du ta Dan till din make?
Lovar du att älska honom, måna om och hålla honom,
men inte för hårt,
så att ni tillsammans kan växa genom livets många överraskningar?
Ja.
Härmed förklarar jag er för man och hustru.
Mina damer och herrar,
låt mig presentera de nyblivna makarna Dan Covey och Trina Rothschild.
LARA JEANS TÅRTSMETSKAKOR
Hej! Ni kom!
Jag kommer att sakna det här.
Mina systrar…
Pappa…
Trina…
Chris…
Jag brukar spara på saker…
…för alltid.
Älskar er!
Vad tråkigt att inte Peter kom.
Det är okej.
Vi har gjort slut.
-Älskar dig. -Och jag älskar dig.
-Lägg dig snart. -Det ska jag.
-Du också. -God natt.
Jag tror att du glömde nåt i partytältet. Du borde gå och hämta det.
-Strunt samma. -Nej.
Hämta det nu.
God natt, Lara Jean.
God natt.
Kära Lara Jean.
Du bad mig skriva nåt minnesvärt. Här kommer det:
Minnet av när vi träffades, eller som du kallar det, vår "meet-cute".
Det var i aulan i sjätte klass. Du satt framför mig.
På din ryggsäck stod ditt namn med glittriga bokstäver.
Rektorn skulle ge dig ett pris för att du aldrig missat en skoldag,
men du fastnade med håret i stolen.
Jag hjälpte dig att komma loss, och du log mot mig.
I bröstet slog mitt hjärta volter.
Jag visste inte att det var möjligt.
Då hade jag ingen aning om att du skulle bli den du är nu:
den viktigaste personen i mitt liv.
Jag kan skatta mig lycklig som blev vald av dig.
Vi har varit med om så mycket.
Jag borde inte ha tvivlat på att vi klarar detta också.
Men jag blev rädd och sårade dig.
Jag är verkligen ledsen för det.
Det är klart att du ska åka till New York. Gör allt som du vill göra.
Jag vill inte vara den som stoppar dig. Jag vill finnas vid din sida.
Det kommer inte att bli lätt, men jag vill försöka få det att funka.
Det gör man för den man älskar.
Och om det ska vara vi för alltid, är fyra år inte så lång tid.
Om du håller med kan du betrakta detta som vårt nya kontrakt.
Jag älskar dig, Lara Jean, nu och för alltid.
Peter.
Hej.
Vad tycker du om vårt nya kontrakt?
Jag älskar det.
-Gör du? -Mm.
Betyder det…
…att vi är överens?
Ja.
En sista sak.
-Jag trodde att du inte gillade den. -Jo, jag gör det.
Vi behövde bara göra den till vår.
-Vi har en meet-cute. -Det är klart att vi har!
Det är så man vet att det kommer att bli vi två.
God natt, Covey.
God natt, Kavinsky.
Lara Jean Covey.
Heja, LJ!
Grattis.
Christine Donati.
Lucas James.
Tack.
Peter Kavinsky.
Genevieve Mitchell.
Trevor Pike.
Kom hit.
Adler High Schools avgångselever 2021!
Hela mitt liv har jag velat ha kärleken man ser i filmer.
Den med bergsprängare över huvudet
och handen i bakfickan på sin älskades jeans.
Två personer träffas, de gör slut och blir sams
och lever lyckliga i alla sina dar.
I verkligheten slutar inte sagan där.
Det är där den börjar.
Livet är vackert och stökigt, och det går aldrig enligt planen.
Sanningen är att jag inte har en aning om vad som väntar.
Men jag vet att äkta kärlek…
…är att välja varandra ändå.
Varje dag.
I början, mitten och slutet.
Jag vet vad de flesta tänker.
"Två ungdomar 500 mil ifrån varandra i fyra år?
Glöm det. Det kommer aldrig att funka."
Men vi är inte som andra par. Vi är Lara Jean och Peter.
Och vet ni vad 500 mil är bra för?
Att skriva kärleksbrev.
Undertexter: Viktor Hessel