PŮVODNÍ FILM NETFLIX
SPŘÍZNĚNI SE SOULEM
Drahý Petere,
ahoj ze Soulu.
Přijde ti to asi až po mém příjezdu, ale stejně jsem ti odsud chtěla napsat.
Dobíráš si mě, že jsem pecivál,
ale kdybys mě tu viděl, byl bys pyšný.
- Kimči. - Kimči.
Všechno, co mi povídala máma, je pravda.
Korea překonala všechny mé představy.
Pořád někde běháme
a zkoušíme vidět, dělat a ochutnat co nejvíc věcí než ty prázdniny skončí.
Moc si to tu užíváme.
Nicméně se zdá, že táta si to tu užívá nejvíc ze všech.
Holky, myslím, že požádám Trinu o ruku.
Panebože, tati!
Tohle bylo součástí mého plánu, takže vůbec nemáš zač!
Třešnička je, že trávím čas se ségrama.
Dáváme to. Jedem.
Abych řekla pravdu, ani mi tu moc nechybíš.
Jen žertuju. Šíleně mi chybíš.
Doufám, že mě vezmou na Stanford, abychom už nikdy nemuseli být od sebe.
Miluju tě na věky věků, Petere.
Jako nekonečný prd, nebo ještě lépe, jako nehojící se modrák.
Kitty.
Jen říkám, že je to i na tebe trochu doják.
Božínku, mrkejte na ty cupcakes!
Chybí mi a kvůli časovému rozdílu jsme si sotva volali.
Panebože, to je hrůza!
Ty její manýry se zhoršujou, ne?
- Kdyby jen manýry! - Díky.
Jsem prostě ráda,
že spolu jdete příští rok na Stanford, protože ten vztah na dálku vám nejde.
Jen to nezakřikni. Ještě mě nevzali.
Než se rozhodneš, což takhle počkat na všechny ostatní výsledky?
Peter tam jde na lakros a škola to je dobrá.
- Je to ideální. - Fajn.
PÝCHA A PŘEDSUDEK
JSEM VZHŮRU. ZAVOLEJ MI! PROHLÍDKA STANFORDU BYLA ÚŽASNÁ
PS, V TÝDNU MOŽNÁ BUDOU VÝSLEDKY
Ahoj, Coveyová.
Ahoj!
- Máš ty fotky, co jsem poslal? - Jo, ale neotevřela jsem je.
- Vidět školu před přijetím přináší smůlu. - Není to svatba a Stanford není ženich.
Opatrnosti není nikdy dost. Tak jaká byla ta prohlídka?
Parádní. Ten kampus je obrovský. A počkej, až uvidíš tu jejich knihovnu.
- Šels kvůli mně do knihovny? - Občas čtu i knihy bez obrázků, Coveyová.
Jsou ale o lakrosu.
- Nevím, jestli budu moct v září začít. - Kdybys na to neměl, stýpko by ti nedali.
- Vysoká není jako střední. - Na to spoléhám.
A co ty?
Jak je tam u vás v budoucnosti?
Jste tak o 16 hodin napřed.
Co pátek? Slibuju, že časoprostor nenaruším.
No, začne turisticky a pak už to bude jen o zábavě.
Nakoupíš dárky pro svého miláčka, a když se ti poštěstí, dáš si pár koblih.
Něco se mi tu přihodilo. Jedna holka na mě začala mluvit korejsky.
Oni mě totiž vidí a myslí si, že rozumím.
Jenže nerozumím, a jako bych tu nepatřila.
Já ti nevím.
Kéž by tu byla máma a naučila mě mluvit.
Vsadím se, že na Stanfordu mají lekce korejštiny.
Můžem chodit spolu.
Moc se na tebe těším.
Musím na trénink.
Jdete s tátou k těm zámkům na Seoul Tower?
Jo, hned ráno.
Doufám, že to najdeš.
Už za dva dny na tebe skočím, celého tě zlíbám a dám ti všechny dárky.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Co jsme si s Peterem řekli, že na Stanford půjdeme spolu,
se mi zdá, že pořád čekám na náš nový začátek.
Je to ideální škola pro nás. On bude mít lakros, já literaturu.
Ale hlavně nebudeme ten pár, co se kvůli vysoké rozešel.
STATUS: NEROZHODNUTO
Nejdřív mě ale musí vzít.
BYLA JSTE PŘIJATA
PRODÁNO!
NEROZHODNUTO
To čekání mě asi zabije.
- To je výška! - Boží.
- Kolik to má pater? - Má to 130.
Najdeme ten zámek.
Paráda.
Máma tady byla to léto, co jsme spolu začali chodit
a pověsila tu zámek s přáním, ale neřekla mi, co tam napsala.
- Najdeme ho, tati. - Byla fakt výjimečná.
Tady to je.
Pojďme ho najít.
Hele.
Co se tam píše?
„Na celý život.“
Tak to se jí splnilo.
NA CELÝ ŽIVOT
To je nádhera.
Pojďte, vyfotím vás na tom stejném místě.
Ne, ty tam musíš být taky.
Někoho požádám.
- Tak fajn. - Pardon.
Ahoj.
Nevyfotil… bys nás?
Děkujem.
Díky.
Není zač.
Mluvíš anglicky.
Ty taky. Máme toho tolik společného. Jmenuju se Dae.
Katherine… To bylo divný, tak se nejmenuju.
Kitty… teda Katherine, ale nikdo mi tak neříká.
- Kitty. - Páni.
- Můžeš mi říkat, jak chceš. Pohoda. - Fajn.
- Tak Kitty. - Jo, jasně.
Katherine Song Coveyová objevila kluky.
Bůh jim pomáhej.
SOUL, KOREA
TICHÝ OCEÁN
…vám taky. Díky.
Holky, jdu Trině pomoct s kufry.
- Běžte napřed. - Mám jen jeden, zlato.
- Chci ti pomoct. - Ahoj, Tri.
- Ahoj, dámy. - Ahoj, Tri.
- Ahoj za chvíli. - Odpočiňte si.
S těmi kufry jsi mě ohromil.
Ahoj, Coveyová!
Petere!
VÍTEJ DOMA.
Taky jsi mi chyběla, prcku. Ten nápis je přece pro tebe.
Skoro se ti to tam nevešlo, ale ty třpytky oceňuju.
Schválila třpytky.
- Chyběla jsi mi. - Ty mně víc.
- Ahoj. - Ahoj.
Ponožky s obličejem!
Super! Díky.
Nebylo snadné najít tvou velikost.
Ne! Mír, jinak nedostaneš poslední dárek.
Jo!
Mám ho ze Seoul Tower, tak se tam můžem vrátit a pověsit ho.
To je super.
Fuj! Neměli byste se cucat až po začátku filmu?
S Larou Jean ne. Po začátku filmu nesmím pípnout.
Je to proto, že chci, aby ses díval.
Dnes jsem na řadě já a mrknem na Řekni cokoliv.
Je tam scéna s Johnem Cusackem. Sedí pod oknem a drží kazeťák…
Super, chápeme to. Petere, chci se zeptat ne něco důležitého.
Jaká je ta nej zpráva, co ti kdy holka poslala?
- Co? - Seznámila se s jedním chlapcem.
- Kitty co? - Jo!
- Je z Koreje. - Jak se jmenuje?
Dae.
A teď mu budu poprvé psát, tak to musí být nezapomenutelné.
Mě se neptej. Zeptej se jí, královny milostných dopisů.
Nezapomenutelné, ne doják.
Au!
Dobře. Slibuju, že tě budu trénovat,
pokud mi slíbíš, že mě naučíš splést vlasy Lary Jean.
Dobře, ale francouzský cop nedáš nikdy.
Moment, ve francouzštině jsem expert.
Jste pěkně nechutný.
Jo, jasně.
Protože se umíme líbat.
- Kitty potkala kluka. - Jo.
To je šílený.
Potkali se u těch zámků. Byla to láska na první pohled.
- Jak to myslíš? - Romantické komedie tě nic nenaučily?
Samá velkolepá gesta, je v pořádku přerušit někomu svatbu…
Láska na první pohled je o tom prvním setkání.
Vždy je to roztomilé a je jasné, že skončí spolu.
Kéž bychom to tak měli my.
Na dráze jsi na mě skočila jak masožravka.
To bylo roztomilé.
To se nepočítá, už jsme se znali.
Nemáme písničku, nemáme výročí,
nepamatujeme si, jak jsme se poznali.
- Na romantickou komedii to nebude. - Já si to pamatuju.
- Kecáš. - Ne, fakt jo.
Ty si to nepamatuješ?
Tak teď jsi mě teda urazila.
- Tak jak jsme se poznali? - Nezasloužíš si to vědět.
Lháři.
Lhář? To odvoláš! Jsi lechtivá?
Kdo to byl?
Nikdo, jen táta.
Asi slyšel o Stanfordu a chce jít slavit.
- Páni. - Jo.
To je super, Petere. Půjdeš?
- Ne. - Možná je na tebe pyšný.
Možná.
Nevím proč by měl. Není to jeho zásluha.
Vědělas…
že se ve spánku usmíváš?
Počkat, kolik je?
- Za chvíli mám být doma. - Cože?
Musíš jít.
A co kdybych zůstal?
- To by tě můj táta přetrhl. - Nepřetrhl.
Ale měl by ten zklamaný výraz,
což je mnohem horší.
Víš, na co se na vysoké nejvíc těším?
Už se nebudeme muset večer loučit.
- Tak dobrou. - Jo.
Jo?
Ve filmech se láska vyjadřuje velkými gesty.
Velkolepé veřejné proslovy, „Vezmeš si mě?“ na obrazovce na stadionu.
Ale třeba je láska o chvílích, kdy si myslíte, že se nikdo nedívá.
Doktor Covey se ukázal. Trina je cool a sexy.
- Máš ten krém na beďary? - Jo.
Seš zlatá, LJ.
- Nějaké novinky ze Stanfordu? - Nic. A pěkně mě to ubíjí.
Ještě že nežijem v době, kdy výsledky posílali poštou.
Nesnesu představu, že by mě nevzali.
Vezmou tě. A kdyby ne, tak se mnou pojedeš farmařit do Kostariky.
Z jakých škol ještě čekáš na odpověď, LJ?
Z Berkeley a UCLA… a pak z NYU, ale tam jsem to poslala jen kvůli Margot.
Prý bych nebyla dospělák,
kdybych neměla aspoň jednu školu na východě.
Má pravdu.
Co se to tam děje?
NA PLES?
Molly Marshallová, půjdeš se mnou na ples?
Ano, samozřejmě. Jo!
- Jo! - Řekla ano!
A o tom to je!
Všichni jsou s tím plesem jak ovce.
Samé nóbl šaty, manikúry, pedikúry a vyfoukané vlasy.
A ty si vlasy nevyfoukáváš? Co to rande s Trevorem minulý týden?
- Co? Myslela jsem, že jste se rozešli. - Rozešli. Jen se teď tak vídáme.
Nechodíme spolu.
Hele, ne všechno, co je populární, musí být trapné, Christine.
- Něco je populární, protože je to cool. - LJ, je to na tobě. Ples ano, nebo ne?
Na jejím názoru nezáleží.
Peter bude král, ona musí jít tak či tak.
Slyšela jsem, žes byla na prázdniny v Koreji.
To je super. Vždycky jsi tam chtěla.
Bylo to super.
- Co zas? - Víš, že je to furt ta nejhorší, ne?
Ples ano.
- Dej mi pár. - Přestaň brát sušenky mý holky.
Lucasi, co musím udělat, aby se mnou Chris šla?
Půjde, pokud nikdo jiný nepůjde.
Pozvi mě, a je s náma konec, Trevore.
Takže mezi náma něco je a dá se to ukončit?
Čau, máte ty povolenky na ten výlet do New Yorku?
- Jo. - New York!
Seš tak zodpovědná, že jsem ji zapomněl ve skříňce.
- Děkuju. - Tady.
- Lepší sušenky jsi ještě neudělala. - Jsou přepečené.
V New Yorku musíme do Levain. Tam mají ty nejlepší.
Tak jo.
Jo, a na Spotify jsem s tebou sdílel jedno album.
What's the story morning glory od Oasis.
- Potřebujeme písničku. - Naše písnička nebude z alba z 90. let.
- Poslouchalas někdy Oasis? - Z vlastní vůle ne.
Tak si je poslechni.
- Dobře. - Sušenku?
Už byl ženatý, já vdaná. Nechceme z toho dělat událost.
To ne. Určitě by to měla být událost.
Víš, jak dlouho mu trvalo najít si někoho,
kdo má rád jak jeho kuchyni, tak ty jeho dokumenty? Dlouho.
Pojďme to uspořádat doma. Můžeme mít svatební grilovačku na zahradě,
ty uděláš dezert.
Zlato, to je skvělý nápad!
To je skvělý nápad.
Můžu být tvoje družička?
- To se nehodí, Kitty. - Proč?
Můžeš. Bylo by mi ctí mít za družičky vás obě.
A můžeme vás vyprovodit třpytkami. To je moje jediná prosba.
To můžete.
Jo!
Co barevné sladění?
- Neonová limetková. - Zamítá se. Jídlo?
- Nugety. - Jo.
- Vážně? - Ne.
UNIVERZITA STANFORD: STATUS PŘIHLÁŠKY AKTUALIZOVÁN
- V pořádku? - Co?
- Vše v pořádku? - Jo.
Jen jsem si vzpomněla, že ještě musím něco zařídit.
Takže jdu na to…
Henry, jsi v pořádku? Je v pořádku.
Jakoby nic.
Je v pořádku?
Na to si zvykneš.
Já si nikdy nezvykl.
Tak to ale nevypadá.
AKTUALIZOVAT STATUS
AKTUALIZOVÁN
Tak fajn, to zvládneš.
Ať se stane cokoliv, bude to v pohodě.
Už teď je to v pohodě. Všechno je naprosto a totálně…
S LÍTOSTÍ VÁM OZNAMUJEME,
ŽE VAŠE PŘIHLÁŠKA BYLA ZAMÍTNUTA
…v háji.
Nepřeháněj.
Všechny tvoje další volby jsou od Stanfordu tak den autem.
S Daem to máme ještě dál a taky to funguje.
Ale měli jsme plán.
Měli jsme ruku v ruce jezdit na kole,
v knihovně se dotýkat nohama, chodit v týmových barvách na fotbal…
Fotbal přece nemáš ráda.
O to tu nejde, Kitty.
Hele, dopadne to dobře, LJ. S Peterem to vyřešíte.
Čau, všechno v pořádku?
Ne. Laru Jean nevzali na Stanford.
- Kitty! - Dobře, dej mi ji.
Ahoj, LJ. Moc mě to mrzí.
Proč? Stejně jsi nechtěla, abych tam šla.
To není pravda. Jen jsem chtěla, aby sis nechala více možností.
Víš, že má NYU 12podlažní knihovnu?
V tuhle temnou životní chvíli NYU nepropaguj.
Ne. Jen to říkám.
Stanford není jediná vysoká na světě.
Taky jsem nevěděla, že budu ve Skotsku.
Vím, že teď to tak nevpadá, ale tohle by ti mohlo opravdu prospět,
donutit tě objevit svět.
Nejsem jako ty, Margot. Nechci utíkat od rodiny.
- Tak jsem to nemyslela. - To nic. Musím jít, zítra mám zkoušku.
Tak já půjdu.
Co řeknu Peterovi?
Zlato?
Já vím.
- Vzali mě. - To není možný.
Bože, mami!
Nekecej!
- Přijali tě! - Ne!
Dostal jsem se na Stanford!
Je zvláštní si něco tak dlouho přát
a pak se to najednou vypaří.
TAK CO??? VZALI TĚ???
„Existuje všeobecné moudro…
že středoškolská láska nepřežije vztah na dálku na vysoké.“
To ví každý. Jen se podívej na Joshe a Margot.
Nejsme jako oni.
Tak čeho se tak bojíš?
PROMIŇ ZA TO PŘEDTÍM? JSME V POHODĚ?
Třeba nám to vydrží do Vánoc nebo do konce prvního semestru…
ale čtyři roky?
Jen to zhoršuješ. Běž pryč.
SAMOZŘEJMĚ. MÁM TĚ RÁDA.
PETER POŽADUJE FACETIME
A sakra.
ODMÍTNOUT
Pěkný, Coveyová, fakt pěkný.
Petere, nazdar. No…
Takže… s tou zprávou je to docela vtipné.
Byla pro Margot, ale to neva, protože i když mě nevzali na Stanford,
pořád se můžu dostat na Berkeley nebo UCLA,
které jsou vzdálené jen pár hodin autem…
na což si nikdy netroufnu.
Bože.
To ne.
Petere, co to tu vyvádíš?
Je to oslava tvé první noci, coby Kardinálky. Jdem na to.
- Gratuluju! - Mohl bys to ztišit? Musím ti…
Promluvíme si, o čem budeš chtít, ale nejdřív jdem na palačinky.
Zvu tě, pojď.
- Nastupovat. - Tu čepici si mám nechat?
Jasně. Musíš vzorně reprezentovat. Musí se tě bát. Takhle to funguje.
Dnes večer slavíme.
Moje přítelkyně se dnes dostala na Stanford.
Blahopřeji.
Určitě se už moc těšíš. Co budeš studovat?
Na tom nesejde…
No tak, řekni jí to.
Zlato, no tak. Prostě to řekni.
Literaturu.
Vím, že to je něco, co si lidi vybírají, když neví, co se životem,
ale já to fakt chci studovat, takže…
A to nejlepší na tom je,
že nás vzali oba,
takže tam jdeme spolu.
Jestli tohle není znamení, že máme být spolu, tak už nevím.
Oběma vám to přeju.
Mohla byste nám přinést jahodové palačinky a…
Dvě vidličky.
Hned to bude.
Nic jiného nechceš?
Nemám moc hlad.
- Petere, musím ti něco říct. - Neřekl jsem jí, ať je to se šlehačkou.
Počkej, hned se vrátím. Slibuju, hned jsem tu.
NA PLES?
Pamatuješ, když jsme tu byli poprvé? Po párty u Grega?
Poprvé na veřejnosti coby falešný pár.
Mělas tu modrou bundu a ty minišaty.
Bylas na mě pěkně drsná.
A už tehdy jsem věděl, že jsem v tom až po uši.
A nenapadá mě lepší místo,
kde bych ti měl…
položit následující otázku.
Asi už to víš.
Laro Jean Song Coveyová…
půjdeš se mnou na ples?
Jo, samozřejmě.
Takže…
o čem jsi to chtěla mluvit?
Jo, jasně…
Vím, jak vybereme tu písničku.
- Opravdu? - Jo.
Vybereme si jakékoliv číslo a co bude hrát, to je naše osudová píseň.
Mám u sebe čtvrťák?
Tady je.
Tak fajn.
- Je to na mně? - Jo.
C 20.
- Šest, C 26. - Dobře.
- Což takhle hledat dál? - Jo, dobrý nápad.
Ne!
Zlato, nezapomeň, že dnes v sedm máme tu cateringovou firmu.
- Budu tam. - Dobře.
Dneska mám vyhřezlou dělohu nebo tak.
A tvrdili mi, že manželství s doktorem nebude okouzlující.
Laro Jean, nemáš být dnes ve škole?
Co je nakažlivější? Mononukleóza, nebo úplavice?
Mononukleóza je mnohem nakažlivější. Mám vás rád. Uvidíme se v sedm.
Pa, zlato!
- Na co koukáš? - Na Romea a Julii.
Tragická láska před osmou ranní? To bude něco vážného.
Neřekla jsem mu o Stanfordu.
Byl tak nadšený a já ho nechtěla ranit.
Když mu to neřeknu, tak se to ještě nestalo.
Jo, to chápu.
Hele, vím, že jako nevlastní máma jsem v tomhle úplně nová…
ale jsem si jistá, že omluvenky se na vztahy nevztahují.
Hrdá na sebe nejsem, pokud to něco změní.
Polehčující okolnost.
Můžu něco navrhnout?
Maturitní ročník je jen jeden,
a pokud se budeš neustále nervovat, co bude, proklouzne ti to mezi prsty.
Bože, máš sexy kluka. Běž si ho užít.
Teda… Ne užít…
Jako na veřejnosti se zmrzlinou a držet se za ruce… To je v pohodě.
- Žádný telefon při řízení. - Hele, ta nevlastní máma ti jde, Tri.
Děkuju.
Ale řeknu tátovi, cos mi dovolila.
Vyříznu ti jazyk.
- Stránka Berkeley má nový tweet. - Bože.
Dokážeme to.
- Ne. - No tak!
Tady je heslo. Je to na vás.
- Fakt to nechceš udělat ty? - Ne, přináším smůlu.
- Jdu na to. - Dobře.
Tak co?
Vzali ji. Vzali tě!
Vzali mě? Kde? Ukažte mi to! Ne!
Božínku! Ahoj, Henry.
Není to sice Stanford, ale Berkeley je jen hodinu autem.
To je jako chodit na stejnou vysokou.
Tos nechala dole. Jsou to ty loginy do těch portálů.
Nech si to. Odteď jsi za to zodpovědná ty.
- Jako fakt? Super! - Kitty.
Od jedné do deseti, jak moc ti budu příští rok chybět?
Na tohle je moc brzy.
Můžeš být upřímná.
- Já nevím, tak čtyři? - Čtyři?
Margot jsi řekla šest celých devět.
Tehdy jsem ještě byla dítě. A ke všemu je milejší než ty.
Aspoň jsi to mohla předstírat. Je to otázka slušnosti. Jo, a…
MATURITNÍ VÝLET
PÝCHA A PŘEDSUDEK
- Pěkný? - Proč mi je ukazuješ?
Boty do práce.
Newyorčani v nich jdou a v kanclu se přezují.
Chci zapadnout.
Budeš jak turistka, co si o místních četla na Googlu.
Bylo lepší to Peterovi neříct, dokud se neozvali z Berkeley.
Když mu to teď konečně řeknu,
bude to mnohem lehčí.
Měla bys mu dát svou fotku, aby si ji vystavil v pokoji na Stanfordu.
Co focení ve stylu budoár?
Ani náhodou, Chris.
- Proč ne? Jsou nóbl. - Protože je mi 17.
Fotky stylu budoár dělat nesmím…
a taky mě Peter ještě neviděl nahou.
Jakože máš vždycky triko, nebo máte zhasnuto…
Ne, jakože jsme to ještě…
Jdeme na to pomalu, jasný?
Jsme jako pozvolna kynoucí… těsto.
No, těsto je vykynutý, holka,
tak ho hoď do trouby,
přidej nějakou tu polevu a jedem.
Fuj.
Vážně? Já myslím, že to zní moc chutně.
Ježíši, Christine, ty tam máš celou skříň?
Malé kufry nemusím, doktore Covey.
- Nač si omezovat možnosti? - Abych si neurval ramenní přitahovač.
Tak jedeme?
V New Yorku budeme vypadat úžasně.
Tenhle autobus už je plný. Běžte tamhle.
Proč si do New Yorku bereš rakev?
Na hřbitově už bylo plno.
- Snídalas vtipnou kaši, co? - Vždycky.
- Dobře. Polož to. - Dobře.
Zase si tu něco vynahrazuješ nadměrnou velikostí, Chrissy?
Tak jo. Teď, nebo nikdy.
- Jsi připravená to Kavinskymu říct? - Ne.
Počkám. Řeknu mu to, až tam budeme.
Dobrý nápad. Aspoň nebudete uvízlí v letadle, kdyby to vzal blbě.
Myslíš, že to vezme blbě?
Tak jo, příští zastávka, New York.
Nekecej!
- Jdeme na to. - Krása!
New York.
To je Freedom Tower.
- Asi ani nevidím na vrchol. - Tohle je šílený.
- Chrysler! - Chrysler!
- Radio City! - Panebože!
Times Square. Tohle místo je obrovské.
- Tady bych nemohla řídit. - Počkej, LJ. Knihovna.
Nádhera.
Jsme tady. Zvládli jsme to.
Snažíme se. Pardon.
Dobře, už jsme skoro tam.
A je to!
Zvedejte nohama, dámy.
- Běž pro klíč, jo? - Jdu!
Čau.
Agentko Coveyová!
- Co se děje? - Nedívej se na mě.
Vaše mise, pokud se rozhodnete ji přijmout,
je setkat se se mnou zde ve vestibulu ve 21 hodin.
Půjdeme ven.
- Kam? - Pohled vpřed!
Tato informace je tajná.
Podle mě máme zůstat na pokojích.
Podle zpravodajských služeb se bude dozor ožírat v hotelovém baru,
což nám dá možnost úniku. Přijímáte misi?
Ano.
Výborně. Uvidíme se ve 21 hodin!
- Vzduch čistý? - Jo.
Jdeme.
Co?
Jdeme!
Tak jdeme! Pojď!
Ani po osmi hodinách muziky pořád nic nemáme.
Možná my tu písničku ani vybrat nemůžeme.
Třeba si ona
v ten správný okamžik vybere nás, víš?
Souhlasím, ale nikam nespěchám.
Máme na to celou vysokou.
Na ten Stanford mě nevzali.
Cože?
Ta zpráva, co jsem ti poslala… To byl omyl. Byla pro Margot.
- Šlo o něco jiného. - Nechápu, co mi chceš naznačit.
Nebudeme na stejné vysoké. Odmítli mě, Petere.
Ale to nic, protože mě vzali na Berkeley. Není to sice podle plánu,
ale je to jen hodina autem. Začnu řídit a víkendy budeme moct…
Přestaň.
Jsi v pořádku?
- Promiň. Chtěla jsem, aby to vyšlo. - Přestaň.
Nemůžeš za to.
Jasný? Vůbec.
Pěkná blbost, že tě nevzali. Jsi mnohem chytřejší než já!
Jo… teda ne „jo“, ale tvrdě sis to odpracoval, takže…
Ale i tak…
Nebudeme tam spolu.
Počkat.
Po prváku můžeš přestoupit.
Cože?
Bude to pohoda. Budeme od sebe hodinu. No a?
Budeme se vídat o víkendech
a pak po prváku přestoupíš na Stanford.
- Vážně? Myslíš, že to zvládneme? - Ano, na 100%.
Určitě.
Dobře.
Zvládneme to.
A tu čepici si můžu nechat?
Ano, ale musíš ji někam schovat, protože Stanford a Berkeley jsou rivalové.
Budem jako Romeo a Julie z vysoké,
akorát bez jedu a vražd.
To je vzrušující.
Jo!
- Proč jsi tak vyšilovala? - Bála jsem se.
Petere.
Ahoj. A otočka!
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Jsme v New Yorku.
Já vím. Je to vzrůšo.
Dobré ráno, hrdličky.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
- Kde je dozor? - Ještě tu nejsou.
- Zahrajem si pravdu nebo úkol? - Jo.
Dobře, Chris. Pravda, nebo úkol?
Samozřejmě úkol.
Dobře. Tvůj úkol je, abys šla s Trevorem na ples.
Co ty na to, Chrissy?
Snad se ti nerozklepaly kolena.
Radila bych ti spát s očima otevřenýma.
- Není zač. - Dobře, poslouchejte.
Všichni sem.
Dnes se rozdělíme do tří skupin.
Příjmení od A až I, J až P a R až Z.
A než se zas nějaký chytrák zeptá, skupiny jsou neměnné.
- Otázky? - Ano.
Můžu změnit skupinu, prosím?
Ani náhodou.
- Vezměte si tašky a věci a jdeme! - Jo, ale…
To je snad vtip. Přijeli jsme až sem, a ani spolu nestrávíme den?
Můžeme si posílat fotky jako trénink na vysokou.
- Dobře. Tak jdeme! - Dobře.
CHYBÍŠ MI!
Fajn. Tři, dva, jedna. Bum.
Mrkej na to!
Paráda. S tou helmou jsem fakt vysoká.
Tohle je ráj konzumerismu.
Proč nás nevzali třeba do toho punkového klubu CBGB?
Všechny tyhle obchody máme i v Portlandu.
A přes rameno…
- Páni. - Na.
To je krása.
Jdu na to.
Nech toho! Ne!
Times Square.
- Jasná záře… - Velkoměsta!
Jasná záře velkoměsta! Times Square!
- Jsem ráda, že jsme tu spolu. - Spolu.
- Není to Gen? - Jo, dneska má prohlídku kampusu.
Dostala se na NYU.
Tys to nevěděla? Řekla to snad celému světu.
Počkat, NYU je tady?
- Vždyť jsme v centru. - Jo, tím je to proslulé.
Manhattan je vlastně kampus NYU.
Nehlásila ses sem?
Jo, to jo. Jen jsem si…
nemyslela, že bych sem chtěla.
Mizíme, než nás uvidí.
- Protože nemůžu… - Chris? Laro Jean!
Genevieve, jak jde ta prohlídka, o které jsi nám řekla tak málo?
Je to úžasné. Heather je tady ve čtvrťáku.
Lara Jean a moje sestřenice Chris.
- Ahoj. - Gratuluju k přijetí na NYU.
- Nevěděla jsem, že už jsou výsledky. - Jo, tento týden. Ty ještě čekáš?
Jo, ale jdu na Berkeley.
- Skvělá škola. Gratuluju. - Díky.
Promiň, Chris. Asi jsi velmi zmatená. Mluvíme tady o vysoké škole.
Je to místo pro lidi, co mají budoucnost.
Ti, pro něž střední byla vrcholem, nějakou budoucnost mají?
Měly bychom jít.
Jo, a jinak mě dneska Heather bere na skvělou párty z NYU.
- Takže… - Můžete jít taky.
- Jasně. - Ne, díky.
Jako fakt? Zrovna teď je z tebe rebelka?
- Půjdeme. - Dobře.
- Fajn. - Užívej života, Chrissy.
Bude to zábava.
Super zábava.
Vždycky mě peskuješ, abych víc chodila ven a pařila.
- To bys měla. - Řídím se tvými radami.
Dobře!
Jdeme na to!
- Vždyť jdu! - Jsme na přechodu.
Ahoj, jak je?
- Super. - Noví známí, jdem pařit?
Super boty.
Zdá se mi to,
nebo tu jsou všichni tak o 20% víc sexy?
Jo, to minimálně. A mrkej na tady tyhle.
Sakra.
Seš si jistá s Berkeley, LJ? Jakože NYU má extra body za chlapy.
- Mám přítele, Chris. - Jakže se jmenuje?
Budeš můj začátek, prostředek i konec?
Budeš můj…
Pět let poté pořád tvá,
deset let poté pořád tvá,
padesát let poté pořád tvá,
na začátku, uprostřed i na konci.
Petere, našla jsem tu písničku.
S Chris jsme na nějaké párty z NYU a kapela ji začala hrát. Je perfektní.
Pošlu ti video.
Na zdraví.
- Jsi v pohodě? - Cože?
Ano. Jen jsem volala svému příteli, ale byla tam jen hlasovka, takže…
Fajn.
Cool.
- Taky jde na Berkeley? - Na Stanford.
Tam jsem se nedostala.
To je na prd. To je mi líto.
To nic. My to zvládneme.
Určitě. Jo, určitě.
Chápu. Taky jsem měla někoho, s kým jsem chtěla na vysokou.
Co se stalo?
Navštívila jsem NYU…
a zamilovala si to město.
Nevím. Bylo to zvláštní. Prostě…
Měla jsem pocit, že tu patřím.
Každý jsme si našli to nejlepší.
Tvoje kámošky se dobře baví.
Jo… Víš, že se nesnášejí, ne?
Dneska ale ne.
Musíme jít, dokud je metro prázdné.
Mluvíš o afterparty?
- Růžový gauč. - Růžový gauč?
- Aniin ex jí ho nechce vrátit. - I když je můj.
Tak pro něj jdeme, dokud je mimo město.
Cože?
Dobře, jdu dovnitř. Počkat.
Promiňte.
Dobře. Pokládám ho.
- Níž. - Fajn.
Dobrý.
Ukončete, prosím, výstup a nástup.
Tak ho máš.
Tohle bychom mohly být jednou my.
Dokážu si to představit.
Jsem propocená, potřebuju sprchu.
- Na pokoji mám obličejové masky. - Župan je můj.
Coveyová.
Petere! Ahoj!
Co děláš vzhůru?
Čekám na tebe. Neodpověděla jsi, měl jsem obavy.
Promiň, je to na dlouhé vyprávění. Uvidíme se nahoře.
Já už blázním. Ony spolu vycházejí?
Opatrně, ať je nevystrašíš. Jaký byl tvůj den?
Už je to lepší. Chybělas mi. Pojďme do mého pokoje.
- Ty mně taky. Viděl jsi to video? - Jo.
Byla to cool písnička, ale nebyl jsem tam s tebou.
Tak si říkám, že bych tam neměl být taky,
aby ta písnička byla naše.
Jo, ale byl to ten moment. Cítila jsem to.
Můžeme se k ní vrátit, pokud nenajdeme jinou.
Jaká byla nejlepší sušenka světa?
Já nevím, Margot.
Nečekala jsem, že mě to tak překvapí.
Věděla jsem, že se bude Tri o víkendu stěhovat. Prakticky tu už žije.
Je to jako by mi svět neustále utíkal pod nohama,
a já jen chci, aby se zastavil.
Zdá se to divné.
Je to divné.
Mámina stopa je všude po domě
a teď to vypadá, že bude vymazaná.
Jsi naštvaná, že se berou?
Ne, jen jsem si to nikdy nepředstavila.
Ale…
je to roztomilé, ne?
Že si táta někoho našel.
- I když mají sametově modré čelo postele. - Fuj, nemluv o jejich posteli.
Promiň mi ty řeči o tom tvém odchodu.
To nic. Neměla jsem na tebe tlačit s tím New Yorkem.
Ne,
mělas pravdu. Moc se mi tam líbilo.
Vážně?
Jo…
myslela jsem, že to tam budu nenávidět, nebo že to na mě bude příliš, ale…
dokázala bych si představit tam žít, víš?
Už chápu, proč se tam odehrává tolik knih. Na každém rohu příběh.
A NYU má úžasný literární program,
kde jsou přednášejí skuteční autoři.
Mohla bych mít stáž ve vydavatelství, což je…
To je jedno,
vždyť ani nevím, jestli mě tam vzali.
LJ, vysoká je víc než jen místo, kde studuješ.
Já vím.
Ale Berkeley je skvělá škola,
a když si udržím známky, můžu přestoupit na Stanford.
Když teď máme s Peterem nový plán, všechno se může vrátit do normálu.
Hlavně… se ujisti, že je to to, co chceš ty.
Chci to.
Neboj.
MAFIÁNI, BLBÝ A BLBĚJŠÍ, 300, MIZEROVÉ, APOKALYPSA V HOLLYWOODU, CHARLIEHO ANDÍLCI
Ne.
Ahoj.
- Co říkáš na motokáry? - Jako všeobecně?
Pro Petera a pro mě. Má rád Rychle a zběsile.
Aha. Na motokárách není nic rychlého ani zběsilého.
A co ta větrná turbína na seskoky jako v Mission Impossible nebo bondovkách?
Vyrábění mýdla.
Klub rváčů.
Co se děje?
Plánuju rande. Musí to být zábavné a normální.
A ty si myslíš, že učit Petera Kavinskyho vyrábět mýdlo je normální?
Možná bych mu měla dát všechny tři možnosti a nechat ho vybrat.
Takže vyrábění mýdla ne?
To rozhodně ne.
Dej to zpátky.
- Tak jo, Coveyová. Kam jdeme? - Skvělá otázka, Petere Kavinsky.
Tu jsem si při plánování večera položila mnohokrát.
Jaké je perfektní rande pro mého perfektního přítele?
Chlape…
jdem na bowling.
To byl Big Lebowski?
Jo.
- Připravena? - Ano.
Jdeme!
- Jsi tak roztomilá. No tak! - Počkej. Já ještě…
- Vystavím si to v pokoji. - Co když to chci v pokoji já?
- To máš smůlu. - Petere.
Tati?
Ty budeš Laura. Moc jsem toho o tobě slyšel.
- Lara Jean, tati. - Ne, v pořádku.
Není to v pořádku. Jsi můj táta. Jméno mé holky bys měl znát.
Omlouvám se, Laro Jean. Moc mě těší.
Mě taky.
Přemýšlel jsi už o té večeři?
Mám teď moc práce. Hodně trénuju na tu vysokou, víš?
Jíst musíš, ne?
Vezmu tě na ten steak, co máš rád. Mají tam ty velké nože.
Byly velké, když mi bylo tak pět, tati.
V každém případě bych tě rád viděl, než odjedeš.
Nechcete si jít zahrát? Teprve začínáme.
Ne, to je v pořádku.
Díky za optání! Musíme jít.
Ale děkujem.
Bav se s rodinou.
Dobře.
Půjdu s tebou, jestli chceš.
Ne. Nezřekne se nás, a pak je najednou všechno v pohodě.
V pohodě by to nebylo.
A nikdy to nebude v pohodě, ale aspoň by z toho bylo něco.
Myslíš, že bych měl jít?
Myslím, že kdybych měla…
ještě jednu šanci strávit večer s mámou, využila bych ji.
To je něco jiného, LJ.
Tvoje máma tě neopustila.
Ne z vlastní vůle.
Neber to zle, ale…
myslíš na mámu a chybí ti, že?
To já pomyslím na tátu a nenávidím ho…
a pak mi chybí.
A pak nenávidím fakt, že mi chybí.
No tak.
Není nic horšího,
než se cítit nevyvolený.
Jsi můj vyvolený, Petere Kavinsky.
A ty zas moje.
Nevím…
co bych si bez tebe počal.
- Miluju tvoje polibky na čelo. - Vážně?
- Jo. - I když tam máš rtěnku?
Označkuj si mě.
- Jako tu košili? Nesundáš ji? - To je fór? Zítra ji beru do školy.
- Ne, to ne! Vážně? - Rozhodně ne. Na to zapomeň.
Krásně to tu voní.
- Zkouším recepty na svatební dort. - Tak dost, končím. Rozcházím se s ním.
- S kým? - S kým myslíš, tati?
S Daem. Nesnáší Harryho Pottera.
Řekl, že je to, cituji, „pitomost“.
Jak mám být ve vztahu s někým,
kdo si myslí, že největší literární dílo dnešní doby je pitomost?
Já vím, ale je v pořádku, že jsou ve vztahu rozdílné názory.
Jestli se ke všemu budeš stavět stejně, nikdy nedospěješ.
Aha. Takže bych ho měla změnit.
- To je opak toho, co říkám. - Kitty…
VÍTEJTE NA NYU
…co je tohle?
Jo, vzali tě na NYU.
- A ty ses rozhodla mi to neříct? - Jdeš přece na Berkeley, je to jedno.
Ne, nesmíš se na mě zlobit, protože jsem smutná a mám zlomené srdce.
Co?
Vzali tě na NYU.
To jako fakt?
Super, zlato.
Jo, pohoda.
KREATIVNÍ PSANÍ
MILÁ LARO JEAN… PŘIJATA NA NEWYORSKOU UNIVERZITU
TEĎ JE TO TVOJE MĚSTO
DOKÁZALA JSI TO
AHOJ
VZALI MĚ NA NYU
BLAHOPŘEJU, COVEYOVÁ! DVĚ ZE TŘÍ!
Víš, co je nejlepší na tom, že tě vzali na Berkeley?
O víkendech se budeme moct scházet v San Franciscu a prozkoumávat město.
Kdybychom byli na Stanfordu, tohle by nešlo.
Budeme moct jít do parku Golden Gate, Muir Woods, Fisherman's Wharf.
A vyzkoušíme každý kvasnicový chleba, který najdeme.
Posloucháš mě?
Coveyová, posloucháš mě?
Jen jsem říkal,
že v San Franciscu musíme do Tartine Bakery.
- Prý tam mají ty nej sušenky ve městě. - Jasně. Promiň.
Uvědomila jsem si,
že v San Franciscu se moc příběhů neodehrává.
Jsou tam Svatby podle Mary a Ženich na útěku, ale nic víc.
New York má ty nejlepší.
Láska přes internet, Když Harry potkal Sally,
Annie Hall, Lásce na stopě…
Ale není to soutěž.
- Ani jsem nevěděl, že nějaká soutěž je. - Není.
Jen si tak přemítám.
Já jdu tudy.
- Dobře. - Pa.
START: UNIVERZITA STANFORD
CÍL: NEWYORSKÁ UNIVERZITA
1 DEN 18 HODIN
Nevím, námořní modrá se líp hodí k jeho smokingu,
a navíc jsme chtěli ladit, ale…
nechci ho zklamat.
Hodí se ta růžová vůbec ke mně?
Nebudu litovat, když si to nevezmu?
Neohlédnu se za dva roky, za deset, dvacet let a nebudu pochybovat,
jestli jsem se nerozhodla blbě? Jak mám vědět…
které rozhodnutí mě učiní šťastnější?
Co blbneš?
Cože? Nic. Proč?
Limuzína, či nelimuzína?
Toť otázka.
Vážně?
Jo, s Kavinskym je nuda,
chce bejt neviditelný, ale ples je jen jeden.
Vidíš? Proto jsem nechtěla jít.
Školní ples
v hnusném tanečním sále nějakého hotelu
a všichni se chtějí ukázat.
Takže limuzína má zelenou.
Střešní okno, černá světla a trochu…
To se zařídí.
Gen, můžu s tebou mluvit?
- Jo. Uvidíme se později. - Dobře.
- Pěkné botky. Líbí. - Díky.
Tak povídej.
No…
vzali mě na NYU.
Cože? To je super.
Nebo ne?
Ano, jo, jasně, ale…
mám tam jít?
Proč se ptáš mě?
Já nevím, co chci…
a říkala jsem si, když jdeš ty…
Nevím.
Nevím, co ti poradit.
Ale vím…
jak jsi tam zářila.
Láska na první pohled.
Hele, jestli se rozhodneš na NYU jít,
dej mi vědět, jo?
Ahoj, pořád nemůžeš spát?
Napadlo mě, že můžu trénovat ten dort.
Čokomátový pro tebe a vanilkový s polevou pro Tri.
Není to příliš?
Proč neupečeš sušenky? Na ty jsi odborník.
S receptem ještě nejsem spokojená.
Myslíš, že byste s Tri byli spolu, kdybyste nebydleli blízko?
Nebo je to toho součástí?
Jo, asi jo. Asi bylo, ale blízkost není to nejdůležitější.
Taky je potřeba si dát prostor a mít dobrý vztah.
Pět tisíc kilometrů.
To je asi moc velký prostor.
Ne, pokud je to to, co chceš.
Musíš být sama k sobě upřímná, Laro Jean.
Chápeš? Ten vztah nezachráníš tím,
že nedospěješ.
Co je?
Místo těsta na dort jsem udělala sušenkové těsto.
Mně to chutná.
- Máš dost sirupu? - Jo.
- Másla? - Jo.
Šlehačky?
Budeš potřebovat víc. Řeknu jim.
- Přinesete nám víc šlehačky, prosím? - Jasně.
Přemýšlím, že půjdu na NYU.
Jak jako přemýšlíš?
Chci jít…
na NYU .
Já vím, že tohle jsme neplánovali, ale mají tam úžasný literární obor a…
mám pocit, že tam patřím, Petere.
A bojím se,
že toho budu litovat, pokud nepůjdu.
Řekni něco, prosím.
Nevím, co říct.
Tohle jsem nečekal.
Je to daleko.
Fakt hodně daleko.
Ale bylo by to jen na rok, ne?
A ten rok bychom to přežili…
Nevím, jestli bych přestupovala.
Myslím, že bych si to tam fakt mohla zamilovat, Petere. A…
nebylo by to skvělé?
O tohle přece jde.
Počkat, takže…
to je všechno?
Už žádný Stanford? Ty…
Rozhodla ses jít na NYU?
Tak… dobře.
Je to tvá budoucnost.
Že? A musíš udělat, co je nejlepší pro tebe.
Já nemůžu odmítnout Stanford
a ty nemůžeš odmítnout NYU.
Tak jsme se, hádám, rozhodli.
Prosím.
- Díky. - Není zač.
- Chceš si o tom promluvit? - Ani ne.
Je to v pohodě…
Fakt.
Baf!
Hej, ty odtud taky padáš?
Sarah Lawrence College je od New Yorku jen dvě hodiny vlakem,
takže budeme pařit a chodit do společnosti každý víkend.
Hádám, že to až tak dobře nevzal.
Ne, vzal,
což bylo svým způsobem ještě horší.
Vy si s tím nějak poradíte, jasný?
Jste na to jak dělaní.
Jestli je někdo, kdo dokáže mít vztah na dálku,
tak jste to vy dva.
Ahoj.
Jak je?
Ať je to nezapomenutelné, romantické a bez citátů známých mrtvých básníků.
Coveyová, ročenky jsou pro lidi,
co už nikdy neuvidíš.
To není pravda. Jsou na vzpomínky, v jakém životním stádiu jsi tehdy byl.
Takže budeš potřebovat pomoc, aby sis na mě vzpomněla?
- Nejde o… - Počkat.
Jestli je to tak důležité, tak ti ji podepíšu,
ale ty mi na oplátku musíš napsat milostný dopis.
Myslím takový ten…
jak na základce.
Takový jsem ti už napsala.
Aha, tak ať je to ještě…
nezapomenutelnější.
Zavařovačky, nebo dřevěné podtácky?
- Zavařovačky se moc přeceňují, Tri. - Cože? Proč? Ne, líbí se mi.
Plánuješ svatbu, nebo koncert Mumford and Sons?
Jsi zlá.
- Ty sleduješ baseball? - Kdo vede?
Koho to zajímá? Jak to může někoho bavit?
Prý pokud Dae přečte Harryho Pottera, ona bude sledovat jeho oblíbený baseball.
A zpětně to nebylo fér.
Už víš, jakou chceš barvu šatů pro družičky? Mělo by se to rozhodnout.
Já si šaty neberu. Vezmu si smoking a tenisky.
- Prosím? - Co? Dovolila mi to.
Ano.
- Ne, my tři bychom měly ladit. - Fajn, tak si vem smoking.
Celé to tím zničíš.
Není to tvoje svatba,
tak přestaň všechno organizovat jen proto, že jsi vyděšená, že se s Petem rozejdete.
Kitty.
Co je to s tebou?
Co?
Víte, že mám pravdu.
Možná, ale to neznamená, že to bylo správné.
No, ještě máš dost času z toho vycouvat.
Nikdy.
Drahý Petere…
PETERŮV PLAYLIST OASIS
Jak mu mám říct, že můžu být 5 000 kilometrů daleko
a stejně ho nikdy nepustím?
Možná se to slovy ani nedá vyjádřit.
PLES
Slibuju, že neprásknu, jestli se budeš bavit.
Nebudu. Je to ples. Plesy nesnáším.
Ale pro tebe by to mohla být velká noc.
Jak se rozhodneš?
Plesová noc a ztráta panenství tvoří poněkud romantickou kombinaci.
Teda pokud seš na tyhle dojáky.
Ne, žádný entrée ze schodů nebude.
Je to jediná cesta dolů.
A okno?
- Vyskočíš jako z okna? - Taky možnost.
Ne.
- Můžete se otočit? Stydíme se. - Ani náhodou, Chrissy.
- Ty jsou tak… - Já vím.
Vypadají nádherně.
Vypadáš… Páni!
Ty taky.
- Jo. - Děkuju.
Vypadáš skvěle. Toho motýlka sis uvázal sám?
- Vypadáš jako obrázek. - Nech toho.
Teda ne, pokračuj, jo?
Jako obrovská malba v obrovském muzeu.
Jako Botticelli?
To je značka těstovin, ne?
- Není? - Tak pojďte.
Vyfotím vás. Pojďte sem. Holky doprostřed.
- Jo, tamhle. - Řekněte sýr.
- Sýr! - A teď nějakou přiblblou.
A změna partnerů.
Aby bylo jasno, nehodlám se bavit.
Jo. Rozhodně.
Bude to ta nejhorší noc. Paráda.
- Dobře? Super. - Jo? Fajn.
Myslel jsem, že bychom… Tak díky.
- Co? - Tančíte, pane Kavinsky?
- Pokud nemusím, tak ne. - No tak.
Kde jsou všichni?
Tamhle, podívej. Tam jsou. Jdeme!
Půjdu za tebou.
Haló, všichni sem!
Jste připraveni korunovat plesového krále a královnu školy Adler?
Dobře, takže vámi zvolenými vítězi se stali
Peter Kavinsky a Emily Nussbaumová!
Gratuluji všem nominovaným!
Nyní prosím vykliďte parket?
Náš král s královnou si spolu poprvé zatančí.
Věděla jsem, že když se rozhodnu pro NYU,
ta vzdálenost bude obtížná,
ale nečekala jsem, že ten pocit přijde tak brzy.
Ani jsme se neodloučili…
a už teď mi chybí.
Ahoj, zlato.
Jaké to je,
když jsi na plese…
s králem?
Upřímně?
Osamělé.
To napravíme.
No tak.
Vím, že jsem říkal, že když nemusím, tak netančím,
ale dnes večer…
musím.
Lepší?
No…
zvládli jsme to.
Maturitní ples!
Nechceš jít dál?
Už je skoro po večerce.
Já vím.
A co tátův zklamaný výraz ve tváři?
Je to jednoduché. Nenech se chytit.
Něco pro tebe mám.
Aha.
Zavři oči.
Nemohla jsem v té ročence slovy vyjádřit, co jsem chtěla,
a tak jsem ti to chtěla ukázat jinak.
Můžeš otevřít.
Co je to?
To snad ne.
Panebože.
Panebože, pamatuješ ten test?
- Jsou tam všechny? - Ano.
Nechtěla sis to nechat?
Vezmi si to. Něco na památku.
Děkuju.
Líbí?
Strašně.
Počkej.
Určitě?
Určitě.
- Ty nechceš? - Ale ne.
Chci.
Nemáš ponětí, kolikrát jsem na to myslel.
Dobře,
tak co se děje?
Já nevím. Něco se mi nezdá.
Proč teď?
Je plesová noc.
Chci tě cítit nablízku.
Co jsem ti řekla o NYU, jsi byl nepřístupný.
Takže se chceš se mnou vyspat, protože se cítíš nesebejistě.
Ne, tak jsem to nemyslela.
Cos čekala?
To ty ses rozhodla jít co nejdál ode mě.
Ty sis ten odstup vybrala.
To není fér.
Není fér, že se chováš, jako by všechno mělo být v pořádku.
Myslím, že oba víme, co s náma udělá 5 000 kilometrů.
- Nevíme. - Ale jo. Víme.
Jinak bys mi neudělala tohle.
Něco na památku? Ale no tak.
- Loučíš se se mnou. - To není pravda.
Chci být s tebou. Nic víc nechci.
Tak proč nejdeš na Berkeley?
Protože jsem si zamilovala New York.
Ale moje pocity jsou stejné. Pořád to můžeme zvládnout.
Ne.
Nebudu čekat, než to za tři, šest nebo nevím kolik měsíců skončí.
- Nedělej to. - Prostě to ukončeme.
Petere.
Miluju tě.
Zřejmě ne dost.
AHOJ, POŘÁD CHCEŠ, ABYCH ŠEL NA TU SVATBU?
ANO
JESTLI UŽ NEJSME SPOLU, BUDE PRO TÁTU LEPŠÍ, KDYŽ NEPŮJDEŠ
DOBŘE. TAK MU POGRATULUJ I ZA MĚ
Tohle není zdravé.
A tohle je?
Každý zajídáme smutek.
A ten tvůj má příchuť…
burákového másla a sušenek.
LJ, ten tvůj smutek bude super mňamka.
Možná bych měla jít na Berkeley.
Ne. Rozhodla ses správně, Laro Jean.
Tak proč se cítím tak hrozně?
Je možné…
že jsem včera na plese souhlasila, že zase s Trevorem začnu chodit.
Než se nadchneš, je to jen, dokud neodjedu do Kostariky,
protože mám plány a kvůli žádnému chlapovi je měnit nebudu.
Přeju ti to, Chris.
Vždycky jste se mi líbili.
Tentokrát je to trochu naopak, že?
S Trevorem se dáme dohromady ten večer, co vy se rozejdete.
Jsme v tom nejtemnějším časoprostoru.
Laro Jean, můžu dál?
Lara Jean tu není. Prosím, zanechte zprávu.
Kdo ještě nechává zprávy?
Co chceš, Kitty?
Nezapomněla jsem ti říct o NYU.
Rozhodla jsem se pro to.
Cože? Proč?
Nevím.
Asi jsem se bála, že odejdeš.
Budeš mi chybět tak 12, Laro Jean.
SVATBA
- Margot! - Ahoj.
Božínku. Ahoj!
Moc ráda tě vidím.
Hele, Margot…
musí být divné přijet, a děje se tohle.
Nechci, aby sis myslela, že to tu chci zabrat.
No, odteď ten dům patří nám všem.
A tátu…
jsem takhle šťastného neviděla hodně dlouho.
Děkuju.
Tak fajn…
Je šílené, že můžu být smutná i tak šťastná zároveň.
Můj milostný příběh končí,
ale ten tátův s Trinou teprve začíná.
Tak to asi chodí, když člověk dospívá.
Všechno je najednou pomíchané.
Petere.
- Ahoj. - Ahoj.
A já myslel, že tu budu dřív.
- Máš hlad? - Ne, děkuju.
Určitě? Platím.
Jo, určitě. Díky.
Jsem rád, žes zavolal. Popravdě jsem to nečekal.
- Jo, Lara Jean říkala, že bych měl… - Měli jste fajn ples?
Můžeme o tom nemluvit?
Nemůžu předstírat, že mě těší, že zas chceš být můj táta.
Něco k pití, pánové?
Kávu, prosím.
- Já nic. Děkuju, Joan. - Dobře.
Já vím, že zavolat nebo poslat přání na narozeniny moc neznamená.
Chci to napravit.
Dva měsíce před odchodem na vysokou?
Chci být součástí tvého života.
Jo.
Tak tos tu možná měl být.
Protože jsem všechno zvládl bez tebe…
a ani teď tě nepotřebuju.
Takže se omlouvám, jestli je mezi náma propast.
Chápu, že jsi naštvaný.
Taky bych byl.
Ale musíš vědět…
že tebe…
jsem neopustil.
Tak proč to tak vypadá, tati?
Protože jsem to podělal.
Moc jsem se nesnažil.
Měl jsem se víc snažit…
být tvým tátou. A moc mi to nešlo.
Když máš někoho rád, tak bys to měl zkoušet.
Dělat vše, co je v tvých silách.
Mám tě rád, Petere.
Nemusíš tu sedět.
Díky.
Joan,
taky si dám kávu, prosím.
Jasně.
Co?
Platíš, ne?
…abyste spolu mohli prožít všechny nástrahy života?
Ano.
A ty, Trino, bereš si Dana za svého manžela?
Slibuješ, že ho budeš milovat,
opatrovat a objímat…
ale ne moc silně,
abyste spolu mohli prožít všechny nástrahy života?
Ano.
V tom případě vás z moci mně svěřené
tímto prohlašuji za muže a ženu.
Vážení svatebčané, představuji vám novomanžele
Dana Coveyho a Trinu Rothschildovou.
SUŠENKY Z TĚSTA NA DORT LARY JEAN
Ahoj! Vy jste přišli?
Tohle mi bude chybět.
Ségry,
táta,
Trina,
Chris.
Jsem člověk, co ochraňuje.
Budu tu navždy pro vás.
Máme vás rádi.
Mrzí mě, že tu dnes Peter nebyl.
To nic.
Rozešli jsme se.
- Mám tě ráda. - Já tebe taky.
Jdi už spát.
Jasně.
- Ty taky. - Dobrou noc.
Myslím, žes ve stanu něco zapomněla. Neměla bys to tam nechávat.
- To je fuk. - Ne.
Běž si pro to teď.
Dobrou, Laro Jean.
Dobrou.
STŘEDNÍ ŠKOLA ADLER 2021
Drahá Laro Jean, řeklas, ať napíšu něco nezapomenutelného, tak tady to je.
Moje vzpomínka na to, jak jsme se poznali,
nebo jak bys řekla ty, naše láska na první pohled.
Byl konec roku v šesté třídě, tys byla v řadě přede mnou
a na tvém batohu se třpytilo tvé jméno.
Ředitelka tě zavolala na pódium, abys převzala cenu za docházku,
ale o židli se ti zachytily vlasy.
Pomohl jsem ti
a ty ses na mě usmála.
Srdce mi v ten moment poskočilo.
Nevěděl jsem, že to srdce dokáže.
Tehdy jsem ještě neměl tušení,
že se z tebe stane…
ten nejdůležitější člověk mého života.
Někdy nemůžu uvěřit svému štěstí, že sis vybrala právě mě.
Prožili jsme toho tolik, Laro Jean.
Neměl jsem pochybovat, že to zvládneme.
Ale dostal jsem strach a ranil tě.
Je mi to…
strašně moc líto.
New York je správná volba.
Měla bys dělat věci, jak se ti zlíbí.
Nikdy nechci být ten, co tě bude držet zpátky.
Chci být ten po tvém boku.
Nebude to vždycky snadné, ale udělám maximum pro to, aby to klapalo,
protože tohle je potřeba, když někoho miluješ.
A mimochodem… když máme být navždy spolu,
tak čtyři roky na vysoké nejsou nic.
Pokud souhlasíš, nechť je toto náš nový pakt.
Laro Jean,
vždycky tě budu milovat.
Peter.
Ahoj.
Co říkáš na náš nový pakt?
Moc se mi líbí.
Fakt?
Jo.
Takže to znamená…
že máme dohodu?
Ano.
Málem bych zapomněl.
Vždyť se ti ta písnička nelíbí.
Ne, líbí.
Jen jsme z ní museli udělat tu naši.
- Byla to láska na první pohled - Samozřejmě že byla.
Takhle víš, že spolu budeme napořád.
Dobrou, Coveyová.
Dobrou, Kavinsky.
Lara Jean Coveyová.
Do toho, LJ!
Gratuluji.
Christine Donatiová.
Lucas James.
- Děkuju. - Peter Kavinsky.
Genevieve Mitchellová.
- Trevor Pike. - Obejmu vás.
Maturitní ročník střední školy Adler 2021!
Vždycky jsem chtěla najít takovou tu filmovou lásku.
Takovou tu, kde kazeťák drží nad hlavou a mají ruku v zadní kapse od džín.
Kluk potká holku,
rozejdou se, usmíří se… a žijí šťastně až do smrti.
Ale tady ten příběh ve skutečném životě nekončí…
tady teprve začíná.
Život je totiž krásný, chaotický
a nikdy nic nejde podle plánu.
Popravdě netuším, co mě ještě čeká.
Vím ale, že díky lásce,
té skutečné lásce,
si i přes nástrahy zvolíme jeden druhého…
každičký den.
Na začátku, uprostřed i na konci.
Vím, co si říkáte.
Dva mladí na čtyři roky 5 000 kilometrů od sebe?
Ani náhodou. To nezvládnou.
Ale nejsme jako ostatní páry. Jsme Lara Jean a Peter.
A navíc…
víte, k čemu je 5 000 kilometrů dobrých?
Ke psaní milostných dopisů.
Překlad titulků: Jan Kucherko