NETFLIX UVÁDÍ
Někteří lidé mají tendenci říkat „ne“.
Jiné to přirozeně táhne k „ano“.
Já na všechno říkala ano.
Stojím! Jo!
Pojď!
Naskoč si!
Jo!
- Allison? - Když jsem poznala Carlose…
- Jste Allison? - Ano.
Mám vaši kávu. Už jsem upil, nevadí?
…bylo to jako najít parťáka pro ano.
- Arepa pabellón. - Arepa parió.
- Pabellón. Jo. - Pabellón. Jo.
Co se hodit marod a jít na pláž?
Jo! Jsem připraven.
- Asi? Jo. - Jo.
Chceš poznat moje rodiče?
Jo, chci poznat tvé rodiče.
Půjdeme si zalézt?
Allison!
Už jdu! Carlosi!
Jsem tu. Pojď sem.
Celý náš vztah se točil kolem „ano“.
- Allison, bereš si Carlose… - Ano!
- Carlosi, bereš si… - Ano!
A i když děti byly to nejlepší, co nás potkalo…
„ano“ vystřídalo „ne“.
Ne!
- Čtyři, tři, dva, jedna. - Ne!
„Ne“ k rodičovství patří.
„Ne“ je světlo.
- „Ne“ je odpověď. - Hej, ne!
Ale Layle to dovolili.
Ne.
Šup, vypínáme obrazovky.
- Ne, počkej. Pět minut. - Ne.
Hej, mami!
Říct ne 50krát za hodinu?
Ne! Ani náhodou!
Žádný takový.
Nando?
Katie, děláš si legraci? Půlka úkolu chybí.
Ne!
Ne, ani náhodou, ani omylem,
za žádných okolností, ani za milion let, ne!
Říká se tomu výchova.
Cheryl, jak je? Dobré ráno.
Mám rychlý dotaz.
Odpoledne mám pracovní pohovor.
Nemohla bys po škole na pár hodin pohlídat Ellie?
Co je se skautkami?
Fajn, rezervuj nám tři krabičky věnečků.
Čokoládové piškoty? Ty někdo jí?
Tak jo, bereme deset krabiček.
Cheryl Nelsonová mě vydírá.
Jo, počkám.
Mami? Fleekfest? Táta souhlasí, pokud ty taky.
To řekl?
Počkej, jdeš na Blink fest?
Super! To na tebe sedí.
Je to „Fleekfest“. Hustej hudební festival.
Když tobě přijde hustej, tak určitě bude megahustej.
- Slyšelas mě? - Jo, je ti 14.
Bez rodičů jít nemůžeš.
Ahoj. Můžeš? Dám jí do batohu cedulku a šek. Díky.
Nikdo nechodí na festival s rodiči.
Tati, pomoc! Máma.
Co? Řekla ne?
Když máma říká ne, tak ne.
Vážně? Nemyslels, když my řekneme ne?
Lidi? Sledujte.
Tentokrát jsem snad tu dávku sody trefil.
Připravte se na vaflovou sopku. Tři, dva…
Asi špatný katalyzátor.
Příště to vyjde.
Můžu ti podepsat matiku?
Jasně. Můžeš mi podepsat všechny úkoly. Kromě matiky. Jejda.
Říkals, že máš hotovo.
Neboj. Uhraju to na svůj šarm.
Po práci se stavím ve fitku.
Musím vyrýsovat Carlose.
- Dneska? Fitko? - Jo, dneska.
Vážně? Dneska?
Dneska? Ne, dneska ne. Dneska máme…
- Ty… Děti… - Ale no tak.
- Výro… Naro… Fotbal? - Vážně? To dáš.
- Rodičák, tati. - Jo, ten.
Jak můžeš desetkrát denně otevřít lednici a nevidět ten krásný kalendář?
Je na mě malinko komplikovaný.
Bolí mě z něj oči.
Dřív to bylo snadné.
Ráno jdeš do školy nebo do práce, sedíš na zadku…
Já zadkem twerkuju.
- Fakt chce twerkovat? - Člověk řekne „zadek“… Twerkuje?
- To si piš. - Ellie, ne!
Ne do stran. Nahoru dolů. Sleduj.
Katie, ne.
- Tak jo. - Ne.
Uvolni boky.
Žádné uvolňování boků. Dítě!
Zavrť zadkem, Ellie.
Carlosi, pomoz mi!
Musíš se natřásat.
No tak. Zavrť se, Ellie!
Žádné vrtění! Přijdem pozdě!
Jdeme!
Jo!
Katalyzátor!
Teda… moc se omlouvám.
Klidně si pusť hudbu, tati. Nevadí mi to.
- Vážně, zlato? - Jo.
Tak jo. Díky.
Já jsem gumídek, jo, jsem gumídek.
Jsem mňami, hami, sladký šťastný gumídek.
Jsem gumi, gumi, gumi, gumi, gumídek.
Gumi, gumi, gumi, gumi, gumídek.
Tak co řekla?
Blbý, Lay.
Máma mi zatrhla Fleekfest.
Cože?
Vždyť je tak chytrá, suprová a krásná.
Já vím.
Občas si říkám: „Je to moje máma, nebo topmodelka?“
Když jsem tak skvělá, nebude ti vadit vzít mě s sebou.
Ne, díky.
Tak nic.
O co jde? Před pár lety jsme byly na Taylor Swift.
Užily jsme si to.
Bylo mi 12. Byla jsem mrně.
Táta mi to dovolil. Věří mi. Ví, že si poradím.
Táta chce být za hodného, protože ví, že já to zakážu.
A já ti věřím.
Jde o to, že na akce jako Fleekfest chodí
spousta lidí, s jakými jsi ještě neměla tu čest.
Bez některého z rodičů tam nemůžeš.
A kdy budu moct chodit na koncerty sama?
Nikdy. Budeš muset celý život chodit se mnou.
- I v tvém věku? - Obzvlášť v mém věku.
A ráda, protože mě miluješ.
Ještě čtyři roky.
Mami, ne.
- Krvácejí mi uši! - Mami!
Co s tou písničkou furt máš?
Miluješ ji. Zpívala jsem ti ji.
- Kdyžs byla mimino. - Už nejsem.
Tak jo, radši to teď před školkou stáhnu.
Dneska nechci do školky.
Nechci tě tam nechat, ale musím.
Ty musíš do školky a já do práce.
- Ne. - Ano.
ICARUS TECHNOLOGIES BUDOUCNOST ZÁBAVY
Zákaz dronů uvnitř, už popadesáté!
Promiň, mami.
Pane Torresi. Přísahám, normálně se to neděje.
Spravil jsem to. Funguje to. Spravil…
Lidi, máte to moc nahlas.
Lidi! Joan?
Lidi!
Furt moc nahlas.
Ale v reklamě bude, že vám ty repráky ustřelí mozek.
- To bude chtít smluvně ošetřit. - Fajn.
Bú.
Můj úkol je zabránit žalobám.
Snižte decibely.
A v testovací zóně je zákaz jídla.
Prosím vyhodit ten McGriddles.
Joan? Oba.
Dopito.
Nerad říkám ne, ale je to moje práce. Jasný?
Z FARMY DĚTEM: BIO POTRAVINY
- Paní Torresová? - Zdravím.
- Vedla jste marketing v Kulger Food? - Dlouho.
Tu práci jsem milovala.
Ale pak přišly děti a najednou toho bylo moc.
Teď vám jistě multitasking jde.
Pracuju pořád dál, jen už mě za to neplatí.
Rozumím. Taky jsem máma.
No jasně.
Budete mě mít za blázna, ale tohle je tak příjemné.
Co říkáte?
Já bych vám moc ráda dala místo, ale…
Jsem tak ráda.
Allison, je to juniorská pozice.
Hledám ambiciózní mileniálku, co tu bude každý večer do desíti.
Každý večer.
Co bude brečet nad bezlepkovým burritem
a postovat hashtagy „trpím“ a „nefér práce“.
Vám bych to neudělala. Na to jste moc sympatická.
Taky se mi líbíte.
S tou prací je mi to líto.
Ne, to nic.
Ani nevím, jestli mě marketing pořád tak bere.
Nad bezlepkovým burritem fakt bulet nebudu.
Ahoj. Pokud mám jít zpátky do práce,
musím mít jistotu, že to děti beze mě zvládnou.
Pane a paní Torresovi.
Posaďte se.
Děkujeme. Dva za cenu jednoho.
Asi budeme doma dřív.
Jde o Nandovy známky? Pracujeme na…
Nejde o Nandovy známky, i když nejsou nejlepší.
Bude líp.
Chtěli jsme se s vámi sejít společně.
V práci Katie a Nanda se objevuje společné téma.
Společné téma?
Přečtu vám haiku, co Katie napsala na angličtinu.
„Pták v kleci jsem já.
Matka, sladký věznitel.
Matko, pusť mě ven.“
Matka, sladký věznitel.
- Matko, pusť mě ven. - Pět, sedm, pět. Přesné haiku.
Nepřikládala jsem tomu význam,
než pan učitel Chan zmínil video, které Nando natočil na dějepis.
Natočil video?
Paráda.
Pojďme si ho pustit.
Tento pořad je určen pouze pro dospělé.
Obsahuje násilí, hrubé výrazy a nahotu.
Sledujte na vlastní nebezpečí.
Nebojte, nahota tam není.
Aha. Dobře.
Stalin, Mussolini
a máma.
Máma nikoho nemučila ani nezabila…
Zatím.
…ale u nás doma není o nic menším diktátorem.
Já a diktátor?
Nebudu to říkat dvakrát. Uděláš, co řeknu, a hned.
Jsem tvá matka. Tak to tak bude.
Já ne…
Její cíl? Maximální útlak.
Nepůjdeš, dokud nedoděláš úkoly.
To je výchova.
Přestaň. Tady je to jak z 1984. „Velká matka tě sleduje.“
Pěkná přezdívka. Drsná.
To ve škole nečtete nic veselejšího?
Depresivní knížky. Četla jste Malé ženy?
Dostane spálu.
Malý princ?
Nemá rodinu.
Harry Potter je sirotek. Veselé knihy nejsou.
Tady buď.
MÁMA VYBUCHNE ZA 3 - 2 - 1
Nando!
Kam jdeš?
Ale zlato. Střih udělá padoucha z každého.
- Ty ze mě děláš padoucha. - Já? Proč?
Jsi super táta, kterýho všichni žerou, a na mě zbyl zlej policajt.
Táta v tom videu roli padoucha nehrál, co?
Nejspíš to skončí na YouTube. A ze mě bude virální máklá máma.
Proč jsi ty ten zábavnej? To jsem byla já.
Ally, já jsem záporák celý den v práci.
Jak vejdu do kanclu, lidi se přestanou smát a mizí.
Ale když přijdu domů, děti se na mě usmívají.
Jo. Ale není to fér.
Když se slyším s dětmi, ani já bych se sebou nechtěla být.
Pardon. Mám návrh.
Nechtěl jsem vás vyděsit. Jen jsem vás poslouchal, teda špehoval.
Přišlo tolik rodičů, že se tu schovávám.
Dostal jsem hlad, tak jsem napekl krokety.
Nedáte si?
Kroketky? Horké kroketky?
Pojďte na kroketky.
Dejte si. Mají ideální teplotu.
Kdo jste?
To je pan Deacon. Výchovný poradce Katie a Nanda.
Ano, ale kvůli škrtům jsem i tělocvikář a fotbalový trenér.
Orli, do toho! Hoďte trojku na touchdown.
O sportu vím houby.
Studoval jsem přírodní vědy.
Se specializací na trávení hraboše polního.
Ale o výchově něco vím.
Z práce i vlastní praxe.
Mám šest krásných dětí.
Timmy, Tommy, Tonya, Tanya, Tyson a Doug.
Vypadáte, jako byste přijel z Tahiti.
Chcete znát moje tajemství?
Máme zavedené dny „Ano na všechno“.
Ano na všechno? Co to je?
Vyberete den, nepříliš vzdálený,
a po 24 hodin říkáte ano na všechno, co vaše děti chtějí.
- Vážně? - Jo.
- To myslíte vážně? - Říkat ano na všechno?
Stanovíte základní pravidla.
Nesmí si přát nic do budoucna
ani nikoho zabít, jasná páka.
Vím, zní to šíleně, ale změní vám to život.
Děti se osvobodí a získají vzácný pocit samostatnosti
a uvolní to ruce i rodičům.
Jo, pane kouči Deacone.
Ráda bych si vzala od mateřství den volna,
ať si děti dělají, co chtějí.
Taky bych ráda měla duhového jednorožce a poslala ho na Měsíc.
Takže Pegasus.
Spíš pegarožec.
Jde o to, že neznáte naše děti.
Nějaký zkažený.
Když vyzkoušíme váš návrh,
bude to apokalypsa.
Ano. Neznám vaše děti.
Nevím všechno.
Ale…
Řeknu jedno.
Dejte šanci „Ano na všechno“.
Sekaná!
„Děti, u kterých se praktikuje Ano na všechno, jedí méně cukru.
A tráví méně času na internetu.“
Nesmysl. Na to jim přece neskočíš.
Všechno má svůj důvod.
Možná i to, že se nám zjevil chlápek s kroketami.
Když to budem brát míň vážně, třeba můžem leccos zlepšit.
Říkalas to sama.
Snažíme se všechno dělat správně. Není čas na něco nového?
Tak co? Zas mě vychvalovali do nebes?
Pan Spielberg má dostat Ano na všechno?
Co je Ano na všechno?
Novinka. Rodiče 24 hodin souhlasí se vším, co děti chtějí.
- Hustý! - Jak to, že o tom nevím?
Moc se neraduj. To nám máma nedovolí.
Jak to myslíš? Proč ne?
Ano na všechno je zábava.
A ty umíš zábavu jen kazit.
Ale Katie, s mámou je kopec zábavy.
Je vtipná.
Měla jsem dlouhý den a půjdu spát.
- Takže dobrou noc. - Ne…
Musíme…
- Dobrý. - Zlato? Řekni mámě, že je zábavná.
Nando?
- Nesmíme přece lhát. - Jo, tati.
Lidi!
No tak.
Myslíte si, že se mnou není zábava. Vždyť mě neznáte.
Já zábavu vynalezla. Byla jsem nejzábavnější široko daleko.
Co se stalo?
Narodily se mi tři děti, které potřebují ochránit a přežít.
Bylo to náročné, ale o to nejde.
Jde o to, že můžu zase být zábavná.
Mami, fakt? To není možné.
Ano na všechno.
Bude fůra zábavy.
Počkej, uvidíš.
Máma taky umí haiku.
Promiň, ale ty to nevydržíš ani celé ráno, natož den.
Chtěla by ses vsadit?
Vlastně moc ráda.
Co takhle?
Jestli jedinkrát řekneš ne,
půjdu s Laylou na Fleekfest. Bez dospělých a rodičů.
Jen my dvě nezletilé, zranitelné dívky.
Počkej, myslíš to vážně?
Sázka platí, slečno,
protože vím, že neřeknu ne.
A když prohraješ, a ty prohraješ,
budu tak skvělá, že na koncert stejně půjdeš.
- Vážně? - Naprosto.
Se mnou.
Sednu si vedle tebe, budem se držet za ruce
a mávat rukama, jako by nám svět ležel u nohou.
Já chci taky.
Já taky.
Jdeme do toho!
Arriba!
Pár základních pravidel. Takový den si musíte zasloužit.
Udělat domácí práce.
Dokončit úkoly.
Umíš to líp.
ŠEST DNÍ DO ANO
Nesmíte chtít nic nebezpečného nebo nezákonného.
Co to tam děláte?
Neboj. Je to naprosto bezpečné.
Každý budete mít daný rozpočet a nesmíte dál než 30 kilometrů od domova.
Tím padá lunapark, Japonsko i vesmírná turistika.
Budeš muset říct ano úplně na všechno?
Skoro, ale jsou tu pravidla.
Ty bláho!
1-
Dobrá práce.
Ale hlavní je poslední pravidlo,
že si tahle rodina užije nejvíc zábavy, co jsme kdy zažili.
ANO NA VŠECHNO
Každou chvilku.
Dneska je Ano na všechno!
Všichni vstávat!
Tak jo.
No tak, ospalci! Vstávat!
Nando, je brzo.
Máme celý den. Zpátky do postele.
- Mami! - Mami?
Už lituješ?
Bojí se tak, že úplně ztuhla.
Cože?
Připraveni na Ano na všechno?
Kam se poděla naše máma?
Znáte pravidlo neskákat na posteli?
Zaskáčeme si?
- Jo! - Jasně!
Do toho!
Vím, už jsi na to stará. Neva.
- To je zábava! - Nando!
Čau!
- Vstávej! - Ne!
Vstávej! Vzbuď se!
- Ne, slez! - Ano na všechno!
Baste!
Pardon, dneska vypínáme obrazovky.
- Jako vážně? - Promiň, mami.
Nesmíte použít nic, co má obrazovku.
Žádné mobily, notebooky, iPady, nada.
Cože? Smím aspoň nahlásit, že budu offline?
- Prosím. - Já tu nevelím.
Máš minutu.
- Odpočet začal před 30 vteřinami! - Fajn.
Neodesílej ty repráky, dokud nebudou oficiálně schválené.
Jo, repráky. Zapomeň na to, pošlu ti zprávu.
Promiň. Čas vypršel.
Měl ses připravit.
Jsme rádi, že ty jsi připravená.
Ellie tě totiž chce obléct, učesat a nalíčit.
Mám svou představu.
Ale mám tohle tričko.
Smůla.
Těší mě, že používáš vodovky.
Nanes to všude.
- Mícháš ty barvy skvěle. - Jo.
- Vážně chceš třpytky? - Jo.
Vážně? Třpytky?
Chceš vypadat co nejbláznivěji?
Ano.
- Měl by Nando bruslit v domě? - Ano.
Pořídíme si psa?
Moment, to je budoucnost. Dobrý pokus.
- Jo! - Paráda! To je ono.
- Úžasný. - Ne.
Ne!
- Pořád ještě ne! - Ale Ellie, je to dokonalé.
To je ono!
Líbí se ti to, tati?
Je to super. Moje nejlepší proměna v životě.
Kolik proměn už jsi měl?
Před touhle? Žádnou.
Hezky, Ellie.
- Díky. - Co to máš?
Sepsali jsme pět žádostí.
Aby se den vydařil, musí se splnit všech pět.
Seznamy miluju.
Číslo jedna!
- To je korejsky? - Snídaňové překvapení!
Do auta!
Ale převlíknem se, ne?
Ne!
- Katie? - Že jo?
Žádný takový.
Děti, co jsou ty třpytky kolem pětky?
Zlatý hřeb.
Můžeme vám k tomu říct leda… nic.
Ani naznačit?
Čím míň víš, tím líp.
Aha. Dobře.
Já zlatý hřeb vynechám. Budu na Fleekfestu.
Děsně si to užijeme!
Učím se nazpaměť texty H-E-R a jsou fakt dobré!
Mami, H.E.R.
H.E.R.? Aha.
- Kdo je H.E.R.? - Zpívá v rádiu.
Hlavní hvězda Fleekfestu.
Naše večerní dámská jízda s Katie.
Ty nejdeš.
Bere nás Laylina sestřenka Julie. Slíbila jsem jí lístek.
Tak řekni Laylině sestřence, ať s tím nepočítá.
Pokud vím, tak jsme se vsadily, a vyhraju.
Nevyhraješ.
Ale jo.
- Jo. - Ne. Takhle ne.
Trapas.
Zdravím, máme náš první den…
Nesmíš říct, co máme za den.
Tak jo.
Kafe!
Snídaně.
Dobré ráno. Kde je karneval?
Nebo Burning Man?
- Co si dáte? Mísy s acai? Smoothie? - Ano.
Tohle, prosím.
Zmrzbombu?
Stopro!
Stojí 40 dolarů.
Ale když ji dojíš do 30 minut, je zadara.
- Je to tak. - Co v tom je?
Zmrzka!
- Jejda. Já chtěla cappuccino. - Ty jo!
Připraveni?
Jo!
Borůvky! Miluju borůvky.
Chci to.
Musíte sníst všechno v míse i na talíři.
Zmrzlinu, sušenky, kornouty…
Co to je?
Standardní smlouva.
A kolik lidí přišlo o oční bulvy?
Tenhle měsíc? Nebo za celou dobu?
Je právník.
- Fakt? - Jo, jsem právník.
- Máte 30 minut! - Můžeme?
Už se těším.
Připravit, pozor, teď!
Ellie, jez! Nepřestávej.
Vedete si skvěle, ale musíte zrychlit.
Zmrzliny je fakt hodně.
To je mňamka!
Do toho! Jedem!
- Mrzne mi mozek! - Pomoz bráchovi.
Klaun z tvých narozenin. Had v záchodě. Letní škola!
- Straší se na škytavku. - Držet nos!
- Vypláznout jazyk! - Taky škytavka!
Jedem, rodino!
Já už nemůžu. Je to nechutný.
Já vybuchnu.
Jsem plná.
Tati! Jsi jako lux na zmrzlinu.
Kdysi se takhle cpal u švédského stolu, to jsme ještě randili. Jako když najdeš!
Dej mi svou lžíci.
Taťka, taťka!
Deset, devět,
osm, sedm, šest,
pět, čtyři, tři, dva, jedna!
Věříte na zázraky?
Je ti dobře?
To byla nádhera.
Vrací se to?
Podle paragrafu 10 smlouvy zvracení vítězství anuluje.
- Drž to tam, ty to zvládneš. - Mysli na pověst rodiny.
Drž to.
Nemysli na nic hnusného, jako hovězí ocásky.
- Jo. - Ty to dáš.
Je to na vás. Kýbl máme.
- Dobrý. - Je v pohodě. Dáš to.
Musíte to podržet.
Tak jsme to oficiálně projeli.
Ať to přestane!
- To je mi líto. - To nezní dobře.
Neblinkal!
Vyšlo to druhou stranou!
Dali jste to!
Děcka.
Podívejte na tatínka! To je chlap.
Bude z něj legenda Ano na všechno.
Jo, ale prosím už žádné jídlo.
Tati, bude to mega v pohodě.
Relax.
A hygienické.
Jak, hygienické?
Nevím.
Kupujem záchod?
Ale ne.
Tak to je přesně ono.
Mytí auta je jako znovuzrození.
To jsem přesně potřeboval. Díky.
- Jo! - Jo.
Tohle bude snadný.
Lidi. Ještě drobnost.
- Stáhnout okýnka! - Cože?
- Moment. - Cože?
Musíte. Ano na všechno.
Co teď?
Nevím, je to tvoje auto.
No tak, můžeš to říct.
Slovo na dvě písmena. N-E?
Stáhnout okýnka!
Ne!
Panebože!
PĚNOVÉ TRYSKY
Mami, tvoje líčení!
Ano na všechno! Ty kráso!
Jo!
Ano na všechno!
Týden se nemusím sprchovat!
To stejně neděláš!
DYNAMICKÉ SUŠENÍ
- Vydržíme do večera? - Chtějí nás zabít.
Fuj! Nando, ty…
Ble!
Nečekané plus mytí se staženými okýnky: záhadný pach zmizel.
Rád bych věděl, kam jedu.
Promiň, tati. Podle pravidel to nesmíš vědět.
Moc se ptáš.
Jo a nová aktivita, nové oblečení.
Tady máš, Katie.
A tohle je pro tátu.
Zakládáme taneční skupinu?
Nedělej si iluze.
Vážně, co se bude dít?
To jsou vodní balonky?
- Rozprskanda! - Co to je?
Mix boje o vlajku, paintballu a hektolitrů Kool-Aidu.
Hra, co se Katie naučila na táboře. Hráli jsme to se sousedy.
Jo, máma vypadla jako první. Hroznej trapas.
Přežijou jen praví bojovníci.
Byla to hrůza.
Dneska nebude, ať žije Rozprskanda!
Rozprskanda!
Kde jste sebrali všechny ty lidi?
Nalákali jsme je na castingovou agentku nové sexy, romantické reality show.
To jsi ty, mami.
Jo, Nestydatý ostrov.
Tak pojďte, lidi. Ahoj!
Nestydatý ostrov? Tak jo.
Chci vyhrát. Jdeme do toho!
Zdravím.
Pane Torresi! Ano na všechno!
- Správně! - A co vy tady?
Pozval mě Nando. Abych dělal rozhodčího.
Vždyť o sportu nic nevíte.
To sice ne, ale dneska nejde říct ne.
- Ale… - Jděte na místo.
Má někdo strach?
Měli byste!
Kdo chce domů za maminkou, má poslední šanci.
Pane? Komu mám dát svou portrétní fotku?
Pane, byl jsem druhý ve 12. řadě Dívky na vdávání, jestli to pomůže.
Já byl v 9. řadě.
Ve třinácté.
To je fuk!
Každý tým brání svou vlajku.
Cílem je získat vlajku soupeřů, aniž by vás trefily balonky s Kool-Aidem.
Když se na vás rozprsknou, končíte.
Vyhrává tým, co získá všechny vlajky.
Rozprskanda začíná!
- Modří! - Co?
Do nich!
Tak jo.
Stačí. Už je to trochu trapné.
Tak jo, jdeme na to.
Vemte svou vlajku a braňte ji zuby nehty!
Až řeknu tři, vyrazíte.
Tři, dva…
To jsem zvoral. Pardon.
Raz, dva…
tři!
Máma je nejsilnější nepřítel.
Na ni!
Červených se neboj.
V obraně je manžel.
Zelené neřeš. Katie je chytrá. Půjde po tátovi. Zdrhej!
Lidi, obrana je základ. Jo?
Držte se tady. Ať se vyřadí navzájem. Vím, co dělám.
Na červené! Nejdřív tátův tým!
To bude hračka.
Ta s tím ve vlasech, ven!
Ty v čelence, končíš!
Ta druhá čelenka.
- Uděláme si selfie? - Jasně.
- Prima. - Označ mě na instáči, jo?
- Raz, dva, tři. Nestydatý ostrov! - Jo!
Červený týme, co to je? Krveprolití!
Půlka týmu je vyřazená!
Změna strategie, zdrhejte! Billy, padej!
Miluju vůni Kool-Aidu poránu.
Počkat, máme moc ztrát!
Končíš!
Příliš obětí! Zpátky! Stáhněte se!
Ústup!
Nová strategie.
Madam, jmenuju se Eric.
- Chci tu posílit svaly, ne vztahy. - Mám lepší břišáky, hele.
Moje tělo je pro televizi magnet.
Televize! Nestydatý ostrov. Oblečte se.
Máme ztráty. Dejte mi tu tašku.
Noste municí!
- Noste munici! - Honem!
Modří, kdo vám utíral zadky, když jste byli mimina?
- Máma! - Naše mámy!
Kdo vám zavazoval tkaničky?
Naše mámy!
Bojujte za mámu!
- Modří, do toho! - Modří, do toho!
Nando, bacha!
Dobrá práce, velitelko.
Hurá!
Končíš!
Pojď!
Vidíte je?
Zničte mé krásné děti!
Máte na kahánku!
To je zlý.
Chtěl jsi bojovnici? Máš ji mít.
Asi se musíme spojit, jinak se jí nezbavíme.
Platí.
Smí se to?
V lásce a v Rozprskandě je vše dovoleno.
Jdi na to.
KOUŘ
- To bylo super. Úplně ji to rozhodilo. - Jo.
Takže podpásovky, Nando?
Nevidím ji. Kde je?
Viděls, kam šla?
Neviděl. Jdeme.
Mami!
Jo!
Ty jo! Jsi rozprsknutej!
Skončils!
Paní Torresová má červenou vlajku!
Když získá zelenou, vyhraje!
- Jak se to mohlo stát? - Co?
Briane, půjčíš mi na moment mobil?
Pracovní záležitost.
Přimluvíš se za mě u manželky?
Jasně.
Moment.
Mami, no tak. Je konec, došly ti balonky.
Tak proč máš v očích strach, dcero?
Ne, ty se bojíš víc.
Tu.
No. ¡Tu!
- ¡Tu! - ¡Tu!
Počkej!
To je moje máma!
Dokázali jsme to!
Ať žijou Modří!
Jo!
Poslal jsi nanokamery? Ještě nemáme povolení.
Ať je Alan stáhne.
- Tati? - Miláčku.
- Ty jsi telefonoval? - Telefon? Ne.
Jenom jsem se tady… kochal přírodou, miluju přírodu.
No znělo to tak.
Opravdu ne.
- Ne. - Tati, slyšíš to?
- Co? - Musí to být z toho křoví.
Vypadlo z hnízda.
Jo.
Musíme ho vrátit.
- Cože? - Říkals, že miluješ přírodu.
Ale ten strom je dost vysoký.
Když tomu ptáčkovi pomůžeš, nikomu neřeknu, žes telefonoval.
Moment!
No tak, tati! Pospěš si!
Rodina je zase pohromadě, zlato.
Ať žije táta!
Byl to dobrý nápad, zlato. Díky.
Co to bylo?
Myslí, že jí kradeš děti!
Chtěli jsme jenom pomoct!
Allison, miláčku!
Allison!
Pojď dolů, tati!
Už jdu!
Jsi v pořádku, tati?
Jo, zlato.
Nic mi není.
Jsem v pohodě.
Panebože! Dost!
Zavolej mámu.
Tak to byla bomba.
Vidíš? Nezkazím každou zábavu.
Dneska ne.
Ale celý den to nevydržíš.
- Zatím pořád říkám ano. - Volejte záchranku!
- Allison! - To je táta?
Už je to tak.
Nakoupíte s bráchou suchý led?
Jasně. Mimochodem, večer dorazí spousta lidí.
Bude to famózní!
Paráda.
Fakt potřebuješ tolik jedlé sody?
Jo, jako katalyzátor je lepší.
Věř mi, na katalyzátory jsem machr.
- Allison! Volej záchranku! - Ještě zavolám.
Volej záchranku!
Doktora! Okamžitě!
Hrozivý útok ptáků.
Cože? Mám vzteklinu?
Ne, ten špitál je na prd, tak přeháním, ať vylítnou. Blbá hříčka.
Dělá si legraci. Viďte?
Jasně.
Tady je čekárna.
Katie, máš to na povel.
Všichni zůstaňte s ní, ať vás pak najdu.
- Honem! - Zůstaň tu. To bude dobrý.
Pane Torresi, uvolněte se.
Škrábance jsou povrchové. Zahojí se to.
To je dobře. Takže žádný otřes mozku, vzteklina, modřiny? Může jít?
- Je mimo nebezpečí. Sestra vás propustí. - Díky.
- Jsi v pořádku. Skvělé. - Jo.
Dojdu pro děti a ty nespěchej.
Zlato, nerad kazím zábavu, ale jsem odrovnaný.
Můžeme to dokončit jindy?
Vážně?
Jo.
Když se necítíš dobře, pojedeme domů.
- Díky. - Pane jo.
Skočím do kanclu a pak si doma schrupnu.
Cože?
Že cestou skočím do kanclu.
Takže ti není dost dobře na to, abys dokončil dnešek s rodinou,
ale na skok do kanclu to stačí?
Ráno tam došlo k malé krizovce.
Carlosi, jestli to dneska chceš zrušit, je to tvoje volba.
Ale dětem to řekneš ty.
Tentokrát budeš za padoucha ty.
Paní T. Poslouchejte.
Nabídla jsem Karen Ano na všechno, a ona nechce.
Máme sanitku s houkačkou. Jen si představte ty možnosti.
Jsi jak malá, Jean. Vážně.
Kapku se uvolni, Karen.
Hoď se do pohody!
Jste v pořádku?
Jo, jenom jsem se pohádala s manželem.
Mám ho zmlátit?
Ne, nic takového.
Zaříznout mu trencle?
Ne, jenom že dneska poprvé snad za celý rok
jsem měla pocit, že jsme v tom spolu.
- Jo. - A pak se zachová jako srab.
Jako Karen.
Je naštvaná, že jsem vzala životní úspory a koupila flotilu sanitek.
A sotva umím řídit tuhle.
Lidi ke změně nedonutíte.
Musíte dělat, co sedí vám,
a on se pak buď připojí, nebo jeho smůla.
Svatá pravda.
Nazdar.
Zlato, můžu s tebou mluvit?
Jo.
Cítím se hrozně.
Nechci být kazisvět.
Netrap se. Nejsi kazisvět. Řiď se sebou.
Buď se připojíš, nebo ne.
Dobře?
Co tam máte dál?
Žádost číslo čtyři. Ukaž.
Fajn, číslo čtyři. Zábavní centrum.
To zní skvěle a bylo by to super.
Ale nedá se to srovnat
s lunaparkem!
Cože?
Ale co pravidlo vzdálenosti?
Rozhodla jsem se udělat výjimku.
A táta vám chce něco říct.
Mluv, tati.
No, cítím se trochu…
Je mi trochu…
Je mi trochu zle.
Jsi nemocný?
Jedeš domů?
Asi jsem dostal lunaparkovou horečku!
- Ale jak se tam dostanem? - Jo.
Protože auto je u Rozprskandy a v zácpách to potrvá věčnost.
Pchá! Ano na všechno!
Připraveni na horskou dráhu?
- Jo! - Jo!
Jen aby bylo jasno, jak přijde naléhavý případ,
vysadím vás na krajnici.
- Co když jsme naléhavý případ my? - Bože.
Vtipný!
Jejda. Držte si klobouky.
Můžete si ze mě utahovat, ale vzala jsem čisté oblečení.
- No teda! - Pro jistotu.
- Díky moc, mami. - To je hodná máma.
Vím, máš svůj styl, ale aspoň něco.
Lepší než páchnout po Kool-Aidu.
Lunapark se blíží, brouci!
Koukejte prosím na cestu.
Jasně. Pardon.
Pozor, milí návštěvníci!
Rodina Torresových dnes říká ano na všechno.
A vy taky říkejte ano a vy taky. Přesně tak.
Ať žije ano a připravte se na zábavu!
Tak jo. Přinese mi někdo svačinku?
Musíte říct ano.
Ne!
Proč jsem na tohle kývla, Katie?
Paráda.
- Super. Tady máte. - Díky.
Je fajn vypadnout z domu, všichni společně.
Musíme to dělat častěji, než dospěješ.
Musíme to využít.
Skočím si pro cukrovou vatu. Dáš si?
Někdy jindy, zlato.
Katie! Tvůj…
TO JSOU KLUCI, CO NÁS S NIMA SESTŘENKA SEZNÁMÍ
TOMU VYSOKÝMU SE LÍBÍŠ
Bezva.
Hned napiš Layle, že na Fleekfest nejdeš s její sestřenkou, ale se svou mámou.
Cože?
- Počkej tu s Ellie. - Dobře.
Chce tě dát dohromady se staršími kluky.
- Ty mi lezeš do mobilu? - Nechalas ho tu.
Nepřeháněj to, já nemůžu za to, co mi Layla pošle.
Reagovala na tvou zprávu.
- „Kluci ve škole jsou děsně nudný.“ - Ty špehu!
Viděla jsem tu fotku, tak jsem se koukla.
Tati, podpoříš mě?
Vím, že chceš nezávislost a já ti to kazím.
Ale řeknu to jasně, Katie.
Beze mě na ten koncert dneska nejdeš.
- S tímhle dnem končím. Stačilo. - Máš zaracha.
Málem jsem uvěřila, že ses fakt změnila.
Nevěříš mi.
Nejde o důvěru. Jsem tvůj rodič.
Na to ti neskočím.
Jde o to, že už tě nepotřebuju, a ty to nezvládáš.
Catalino, dost. Stačilo.
Vem děti na kolotoč.
Teď hned.
Pojďte.
Kam jdem?
Na kolotoč.
Nejlepší den v životě!
- Hurá! - Hurá!
Vám to nedochází?
Rodiče nás jenom chtějí dostat pod kontrolu.
Myslí, že když nám dají tenhle den, budem je do smrti poslouchat.
Ne-e.
Jo, ne-e.
Je to celý podvod.
Jestli je dnešek podvod, nechám se podvádět po zbytek života.
Jo, já taky.
Zásadní pravidlo: nekoukat do mobilu.
Taky bych zuřila.
Ale ležel tam s fotkou nějakého kluka.
Nesnáším, když mě nesnáší.
Tak to není. Jen se osamostatňuje.
Osamostatňuje? Pěkná otrava.
Snad chápe, že to dělám, protože ji mám ráda.
- Já vím. - Že jo?
Je to naše holčička.
Už není tak malá.
Koukni na tu gorilu. Vypadá stejně jako ta, co mívala Katie.
Říkala jí „pan Golila“.
A byla hrozně špinavá.
A měla vlastní autosedačku.
Jezdila všude s námi.
A Katie byla tak roztomilá s culíčky a v bodýčku se srdíčkem na zadku.
Jo.
- To mě měla ráda a byly jsme kámošky. - Já vím.
Tak co? Zahrajete si?
Ne, dobrý. Díky.
Carlosi, chci hrát. Já Katii tu gorilu vyhraju.
- Obměkčím ji. - Určitě?
Dobrý den.
Chci vyhrát tohle.
Musíte porazit tuhle dámu.
Aha. Dobrý den, jak to jde?
Musím pro dceru vyhrát tu růžovou gorilu. Pohádaly jsme se.
Co když ji chci vyhrát já?
Modrou a hnědou už mám. Potřebuju růžovou.
Tak mě ale šetřete. Ženská solidarita.
- Katie už dávno není pět. - To já vím.
Ale až uvidí gorilu, dojde jí, co všechno pro ni máma udělala.
Můžeme?
Zlato, radši půjdeme.
Nerozptyluj mě. Jsem v akci.
Připraveny?
Házejte!
Projedete to.
Už jenom kousek!
Za to, že jsem jí vezla rovnátka na tábor.
Za každé učůrnutí, když kýchnu.
Můžete být zticha?
Prosím o fair play.
Za to, že jsem je třikrát učila usínat.
Sklapni!
- To je pro mou Katie! - Ticho!
Mám ji! S mamčou si nezahrávejte.
Ne.
Vyhrála jsem.
Co to povídáte? Vyhrála jsem. Poprvé v životě.
Těsně jsem vyhrála.
Viděli jsme to, vyhrála.
Vyhrála jsem já.
- Slečno Gepardko? - Ano?
Řekněte jí, že jsem vyhrála. Byla jsem jak ostřelovač.
Já jsem ostřelovač, jasný?
- To teda nejseš. To je moje gorila! - Zlato!
- Já jdu od toho. - Nestojí to za to!
Je to moje gorila!
Ty předměstská podvodnice!
To ne! Mám lístky. Zahraješ si znova!
Nemusím hrát znova. Jsi právník. Chci spravedlnost!
To je moje žena!
Pryč!
Ochranka!
Ty…
- Madam, prosím ne! - Nesahejte na mě!
Klid!
Proč se mi tohle furt děje? Zlato.
Pro moje zlato. „Golilu“.
Když jseš tak skvělá matka, kde máš děcka?
Ne!
- Opovaž se mluvit o mých dětech! - Pusť mě, dámo!
- Carlosi, vem tu „golilu“! - Pusť!
- Na víc se nezmůžeš? - Pro moje zlato!
- Kde je ta ženská? - Ne, zlato, přestaň!
- Kdo hlídá děti? - Miluju právo, proto jsem právník.
- Profil. - Ellie touhle dobou svačí.
- Palec. - Jsou zákony a zákony.
- Madam? - V tašce mám šťávu z bio ovoce.
Prosím nehýbat.
- Můžu znova? - Bradu vzhůru.
Můžeš, Antonio.
Tu fotku padoucha si dám sem, abych tě našel.
- I když změníš vzhled. - Může mít pleš?
Já nevím. Může…
mít pleš? Rozumíte?
Je ti podobný.
Cože?
Chci bradku.
Já taky.
Jo ty myslíš… Jasně, to mi mělo dojít.
Tak jo.
- Pěkně zastřižená. Vyfoť to. - Dík.
Máte tam i číro?
- Mám. - Dejte mu číro!
Tak jo.
Může z něj být pirát?
To je moc těžký… To umí jen ti nejlepší policajti…
Kapitán Prdolín!
Piráti, piráti!
Ta gorila byla tvoje, zlato.
- Díky. Byla moje. - Ano.
Jsi spokojená, podvodnice?
Víš, zlato…
- Myslím, že tě neštve gorila. - Jo?
Viděl jsem tě s Katie…
Jsi úžasná.
Jsi správný rodič.
Všechny nepříjemné věci jsem nechával na tobě.
Ty nepotřebuješ Ano na všechno.
Potřebuješ parťáka.
Odteďka jsem v tom s tebou.
Tvůj parťák.
Miluju tě.
Já tebe taky. Moc.
Pojď. Dobrá zpráva! Zbavíte se nás.
- Přišli si pro nás babi s dědou. - To je milé.
A v rychlosti chci říct, že mě mrzí,
že jste rodiče poznal takhle. Fakt jsou fajn, jen občas nemyslí.
Ty za to nemůžeš.
A kde jsou babi s dědou?
Cože?
Kde jsou babi s dědou?
Čekají v autě. Jo, čekají v autě.
Děda chytl housera. Akutní blokáda.
Panebože, to ne. To zní hrozně. To je mi líto.
Statečný chlap. Ať nečeká.
Půjdeme. Díky.
Odškrtnu si vás. Hodně štěstí.
Děkujeme, nashle!
Bude mi bez vás smutno, ale nebojte. Mám i jiné kamarády.
Čau, Julie.
Čau.
Nemůžu uvěřit, že jsou vaši ve vazbě.
Síla, co?
To tu mámu s tátou necháme?
Můžu já za to, že zrovna dneska skončili v lochu?
Ale nesmíme jezdit s cizími lidmi.
Tak Laylu už znáte
a Julie je její sestřenka.
Hele, mají i autosedačku.
Myslete na pozitiva.
Teď bude zlatý hřeb ještě lepší.
- Mazec. - Co to má být?
Proč jsou tu ty trubky a kýble?
- Vědecká megapárty. Čau, lidi! - Nando!
Neměli jsme to probrat pře…
Počkejte! Teď můžem párty rozjet!
TROPICKÝ PUNČ
JEDLÁ SODA
Sluší ti to.
Díky, Ellie.
Nemůžu jít.
Cože?
Nemůžu jít.
Promiň. Nenechám je tu. Co když se něco stane?
Jsem nejstarší. Mám to na triku.
Na ten koncert se přece děsně těšíš.
My to zvládneme. Slibuju, že budem jednat s rozumem.
- A napíšeš mi, kdyby se něco dělo? - Že váháš.
No tak, Katie. Kluci už tam jsou.
Tak jo.
Buďte opatrní.
- Jsou děti v pořádku? - Ano. A mám fantastickou zprávu.
Lunapark vás nezažaluje.
- Jo! - Díkybohu.
Z bezpečnostního záznamu vyplynulo, že jste gorilu vyhrála vy.
Já to věděla. Já věděla, že jsem ji vyhrála.
No jo.
Pustíte ji taky?
Za chvilku.
Tak si ji vemte.
Tu „golilu“ si nechte. Poctivě jste ji vyhrála.
- Děkuju. - Pojďte.
Půjdem.
- Katie? - Nando?
Ellie? Kde jsou děti?
Pardon, já zapomněl. Vyzvedli je babi a děda.
Babi a děda bydlí v Pittsburghu.
Jsou tu na dovolené?
- Nejsou. - Nechal jste naše děti odejít samotné?
Když se to řekne nahlas, dochází mi, že to byla chyba.
Věřil bys tomu?
Podařilo se to. Jdu mrknout na to velké překvapení.
Jasně. Sejdem se tam.
Kdo je připravený na zázraky vědy?
- Jméno? - Hailey Petersonová.
Bydlím přes ulici.
Promiň, nejsi na seznamu.
Dělám si legraci! Neumím číst. Pojď dál.
- Jo! - Připraveni?
Nando, do toho!
Nando to taky nebere.
Katie šla na Fleekfest. Nando s Ellie budou na zlatém hřebu.
Ale co to je?
Vaše děti tu nechaly tohle. Tenhle zlatý hřeb?
Vědecká párty. Kde bys ji pořádal?
Je mu 11. Takže doma.
Musíme se rozdělit.
Já doma rozpustím párty.
Chápeš, že budeš pro partu dětí za padoucha?
Já vím. Zvládnu to.
Dík za ten lístek.
Jasně.
Máma už ho nevyužije, je ve vazbě…
Tohle je úlet.
- Ahoj. - Jak je?
- Máš se? - A ty?
Ahoj.
- Katie. - Layla.
- Chase. - Rob.
- Hustá košile. - Díky.
- Jak jsi na tom? - Už to bude.
Až budou všichni na zahradě, napiš mi a přidám katalyzátor.
- Nezapomeň na trubky. - Jasně.
Tohle bude přísný!
Já vím.
Vyřiď Nandově mámě, že u nás Ano na všechno nebude.
Jasně, mami.
Helejte, miluju ježdění po městě s houkačkou. Jedem fakt rychle.
Ale možná to trošinku přeháníte?
Tohle je holka, co se naštvala na matku a má se sejít s nějakými matláky
s knírkem, co potřebujou oholit.
Nevím, jestli něco víte o puberťácích,
ale tohle je recept, jak se dostat do průšvihu.
Slovo „matlák“ neznám, ale zní hrozně.
- Víte co? Já tu sázku vyhrála. - Jo.
Poctivě jsem vyhrála lístek, a ona mi ho šlohla.
Za celý den jsem neřekla ne. Tak zněla sázka.
Tohle auto řídím poprvé.
Mám řídit?
Ne, dobrý. Jsem dospělý chlap.
Hej hej!
Tak jo.
- Chceš se prát? - Kluci!
Kluci, neblbněte.
Dostanu tě.
Tak už přestaňte!
Rozbili jste lampu.
Dost!
Co blázníte?
No tak, Tylere!
Ellie, neotvírej to.
Miluju vědu!
Já limonádu nikdy neměla. Mám ji zakázanou.
Ellie!
To je paráda!
Dost! Párty se nám vymyká z rukou!
Má to být zábava. Copak to není zlatý hřeb?
Je to zlatý hřeb, ale koukni.
Všichni na zahradu.
Zlatý hřeb je na zahradě.
Jak ji najdeme? Všichni mají masky zvířat.
- Musíme k pódiu. - Jo.
- Uhněte! - Hledám dceru.
- To je děs. - Podlamujou se mi nohy.
- Čau. - Kdes byla?
Julie našla místo ve stanu. Budem tam.
Co budem dělat ve stanu?
Katie, nebuď pitomá.
Ty kluky sotva známe.
Nevíme, co je to za týpky.
Laylo, nemůžu.
Není mi to příjemný.
Tak se uvidíme pak.
- S dovolením. - Katie?
- Hej!
Pardon. Trochu vyšiluje.
- Vidím ochranku. - Super.
Ukažte mu odznak.
- Promiňte? - Pane?
Dcera sem šla bez dovolení. Musím ji najít.
Žádný problém.
Dám její fotku na obří kostku.
Děkujeme moc.
Byla to ironie. Rozumprd.
- Katie Torresová? - Díky! Dobrou noc!
Musím se dostat na pódium.
Tam chodí muzikanti.
Ne, bude na mě tak naštvaná, že přijde,
chytneme ji a máme to.
Co když vás nenávidí navždycky?
- Tak jo. - Tak jo.
Co je to za zázračný prášek?
Cukr.
Ty jo.
Zlatý hřeb je venku. Mám velké překvapení.
Všichni na zahradu!
To je svatební album našich.
No a? Jsou v base.
Řekl jsem ne.
- A co Ano na všechno? - Dost!
Ale ne. Co jsem to provedl?
Čas na překvápko!
Ne, Ellie! Vrať se!
Překvápko nebude.
Udělám to.
Ellie, ne.
Ano na všechno.
Ellie.
- Dej mi ten katalyzátor. - Chci vidět pěnu.
Uvidíš, slibuju.
Ale musíme upevnit trubky, aby šla pěna na zahradu.
Tak jo.
Ale pospěš si.
Ne!
Panebože.
Ajaj.
Promiň, nedotáhl jsem víka, ale aspoň to funguje.
Jo, v domě.
Ty jo.
Rodiče mě zabijou.
Lidi, Nando nahoře spustil pěnovou bombu!
Slézá to po schodech.
- Je toho moc. - Pojďte.
Sežere nás to!
Nebojte! Jsou to jen běžné kuchyňské přípravky.
Ne!
Bacha, bomba!
Do toho, Nando!
Dost! Ne!
Panebože.
Tohle není sranda! Lidi!
Jo!
Ne! Neházejte tu pěnu!
Prosím, přestaňte!
Tasho!
Co děláš v Clevelandu?
Nejsem Tasha a nejsme v Clevelandu. Pardon. Musím jít.
VŠECHNO OK???
Ne!
Nemáte někdo nabíječku?
- V zákulisí jsem nikdy nebyl. - Ještě kousek. Soustřeďte se.
- Už jen přes něj přejít. - Jasně.
Kolega strážce zákona. Těší mě…
- Proběhneme? - Rozhodně ne.
No a. Řekni mu to.
Za pět minut máme jít na scénu.
To je H.E.R. Božínku, H.E.R.
- Jak to myslíte? - H.E.R.
S velkým H? Bože můj!
No a co. Jsme mezi celebritami pořád.
Billie, roztrhl se mi top. Potřebuju švadlenu.
Jo. Máme v zákulisí švadlenu?
Jasně.
Nebo aspoň šitíčko.
Já mám šitíčko!
Má šití… Jdeme tam.
- Mám šitíčko. Všechny barvy. - Má ho.
- Klidně to zašiju. - V pohodě?
- Jo! - Paráda.
- Díky moc. - Mám ji.
Jsem připravená na všechno. Mám tři děti.
Nevíte, co vás kde potká.
Musím vám říct, s dcerou jsme vaše velké fanynky
a vážíme si vašeho umění.
Víme o vás všechno.
- Páni. - Jako stalker.
Mockrát děkuju a díky, že jste mi helfla.
Fakt jste mě zachránila.
Mělo by to vydržet. Moment. Pardon.
A je to.
Nechci vás obtěžovat a snad to není nevhodné,
ale taky potřebuju helfnout.
Nevypadá to tak zle.
- Dík za svezení. - Jasně.
Nando?
Ellie! Co to je?
Nando!
Párty skončila!
Dost!
- Dost! - Tati!
Řekl jsem dost!
Teda tati!
Děti…
Tohle je můj dům a já vám říkám, že párty skončila.
Jasný? Kam si myslíte, že jdete?
Párty skončila, ale úklid začíná právě teď!
Úklid, hned! Posbírat pěnu! Šup s ní na zahradu.
No tak, děcka.
Šup! Ellie, slez ze stolu, zlatíčko.
Šup! Uklízíme! Kdo rozumí španělsky, pomůže ostatním.
Z dneška mám úplně husí kůži.
Je to můj osmý Fleekfest v řadě.
Jeden rok mi bylo zle z nachos, ale jinak jsem nikdy nevynechal.
Tady je ale lidí.
Já zpanikařil na přehlídce karate. A tam byli jen dva lidi.
Nemáš nabíječku? Vybil se mi mobil.
Nemáš nabíječku? Mám vybitý mobil. Chci domů.
- Chceš domů? - Chci domů.
A jsi doma.
Pročs to udělala? Proč?
Za dvě minuty začínáme, teď máte příležitost.
Jste tak milá.
Teď máte příležitost.
Ať toho nelituju. Prostě běžte.
Pardon.
Moc se omlouvám. Ahoj, já…
Někoho hledám, ale nechci ji ztrapnit.
Takže jestli slyšíš můj hlas a patříš ke mně…
Hledám mobil. Promiňte.
- Hledám mobil. - Bacha!
Co děláš?
To zvládnete.
Nezvládá to. Nedýchá a je v křeči.
- Já chci domů. - Vážně?
- Uklidni se. - Jsi jak malá.
Protože, Katie, mám tě ráda.
Mami!
Katie!
Díky. Katie?
Zlatíčko.
Moc se omlouvám.
Už zase jsi měla recht.
Mami, ty jsi nej.
Promiň. Mám tě ráda.
Zlatíčko.
My máme jít po ní?
Mám strach.
Kluci, klid. To neřešte.
Mrzí mě, co jsem řekla.
Tím se netrap.
Mámy už vyslechly horší věci.
Je těžké nechat tě dospět.
Tak to je.
Pro mámy je to těžké.
S tebou by stejně byla větší zábava.
- Fakt? - Jo.
Tak jsem stejně přišla.
Slzím. Odpadnou mi třpytky.
Lepil jsem to na sebe snad dvě hodiny.
Pomůžete mi s tou písničkou, nebo co?
- To je na tebe, mami. - Ne.
H.E.R. tě zve na jeviště. Musíš jít.
- Ne. - Musíš.
Mluvím na vás obě.
Pojďte.
My všichni?
Aha, jen ty dvě.
Jdeme do toho?
Tak jdeme na to.
Zpívejte!
Do toho, Tasho!
Jsem tu sám. Fajn.
Vlčáku, mám tě rád!
Jo, ty taky.
Pozor na ty kádinky. Musí se vrátit do školy.
Řekl jsem všechno ven.
Ven, hned. Všechno.
A ty drhni dál.
Žádný flákání. Vidím tě.
Teda tati.
Z tebe se tam stal děsivej táta.
Jo?
No, to je…
Někdy si musíš umět dupnout.
I na ty, které máš rád. Včetně tebe.
Bylo to celkem hustý. Netušil jsem, co v tobě dřímá.
Pojď sem.
Pořád máš zaracha, jasný?
Jo, pořádnýho.
Takže chápeš. Žádný flákání.
Všechno. Celý sloup. Šup.
Ahoj.
Ahoj, zlato.
Broučku. Jsem tak ráda, že jsi v pořádku.
Taky chci být vědec a dělat výbuchy.
- Dělat výbuchy, jo? - Jo.
Vidím, že jsi dneska získala praxi.
Jaks to mohl dopustit?
Slíbils, že kdyby něco, napíšeš.
Jaks to mohla dopustit ty? Jsi nejstarší, Katie.
Taky neseš zodpovědnost za to, co se stalo během koncertu.
Měla bys mít domácí vězení dvakrát tak dlouho.
Jestli to pomůže, celou dobu jsem trnula strachy.
Jaká matka, taková dcera.
Pomoz bráchovi uklidit.
Být padouch není tak špatné.
Páni.
Je šílený, že se těším na příští Ano na všechno?
Ne, den ještě neskončil.
Ještě chci jednu věc.
Hashtag vítěz.
Ty jsi vážně ukradla gorilu.
Neukradla. Soptivě ji vyhrála.
„Soptivě“. Jo.
- Teď já. - Díky, mami.
- Proč nedosáhnu na nohy? - Ale Carlosi.
Přímo do obličeje.
Nando, proč mám pocit, že mi zlomíš nos?
To jediné jsem si dneska ještě nezlomil.
- Mám tě ráda, mami. - Já tebe, broučku.
Nando, fakt je všechen katalyzátor pryč?
Jo. Spláchl jsem ho do záchodu.
Cože?
- Co je to za zvuk? - Doufám, že déšť.
Mami, koukej! Další pěna!
- Jejda. - Ale ne!
Nando!
PODLE KNIHY AMY KROUSE ROSENTHAL A TOMA LICHTENHELDA
Tři, dva, jedna!
Nando, proč?
K tomuhle jsem se neupsal.
Nikdy mě nechytí.
Jsem jako gazela!
Ano na všechno navždycky!
Překlad titulků: Barbora Vrbová