‫- NETFLIX מציגה -‬
‫יש אנשים שנוטים לכיוון "לא".‬
‫יש אנשים שנוטים באופן טבעי ל"כן".‬
‫אני אומרת כן לכל דבר.‬
‫אני למעלה! כן!‬
‫בואי,‬
‫תעלי למעלה!‬
‫כן!‬
‫אליסון?‬ ‫-וכשפגשתי את קרלוס…‬
‫את אליסון?‬ ‫-כן.‬
‫אני חושב שקיבלתי את הקפה שלך.‬ ‫לקחתי לגימה. אכפת לך?‬
‫זה היה כמו למצוא שותף ב"כן".‬
‫ארפה פביון.‬ ‫-ארפה פריו.‬
‫פביון. כן.‬ ‫-פביון. כן.‬
‫היי, נוכל להבריז וללכת לים?‬
‫כן! אני מוכן.‬
‫אתה חושב? כן.‬ ‫-כן.‬
‫אתה רוצה לפגוש את ההורים שלי?‬
‫כן, אני רוצה לפגוש את ההורים שלך.‬
‫רוצה לטפס על סלעים?‬
‫אליסון!‬
‫אני מגיעה! קרלוס!‬
‫אני מגיעה. בוא לכאן.‬
‫כן היה הנושא המרכזי של מערכת היחסים שלנו.‬
‫אליסון, האם את לוקחת את קרלוס…‬ ‫-כן!‬
‫קרלוס, האם אתה לוקח…‬ ‫-כן!‬
‫ולמרות שלהביא ילדים לעולם,‬ ‫זה הדבר הכי טוב שאי פעם קרה לנו…‬
‫"לא" הפך להיות ה"כן" החדש.‬
‫לא!‬
‫ארבע, שלוש, שתיים, אחת.‬ ‫-לא!‬
‫אבל לא זה חלק מהעבודה.‬
‫לא! הוא האור.‬
‫לא! היא התשובה.‬ ‫-היי! לא!‬
‫בחייך! ההורים של ליילה הרשו לה!‬
‫לא.‬
‫טוב, חבר'ה, זמן מסך נגמר.‬
‫רגע, לא. רגע. עוד חמש דקות.‬ ‫-לא.‬
‫היי! אימא!‬
‫אבל לומר לא 50 פעמים בשעה?‬
‫לא! לגמרי לא!‬
‫יויו לא!‬
‫נאנדו?‬
‫קייטי, את צוחקת עליי.‬ ‫עשית חצי משיעורי הבית שלך.‬
‫לא!‬
‫אין מצב, לא אפשרי, אין סיכוי,‬
‫בשום פנים ואופן, לא בעוד מיליון שנה, לא!‬
‫זאת המשמעות של הורות.‬
‫היי, שריל, מה שלומך? בוקר טוב.‬
‫היי, תקשיבי, יש לי שאלה מהירה.‬
‫יש לי ראיון עבודה היום אחר הצוהריים.‬
‫תהיתי אם תוכלי לקחת את אלי‬ ‫לכמה שעות אחרי הלימודים?‬
‫מה לגבי הצופים?‬
‫אוקיי, נקנה שלוש קופסאות של סמואס.‬
‫טגלונגס? מי אוהב את טגלונגס?‬
‫בסדר, אני אקנה 10 קופסאות.‬
‫שריל נלסון סוחטת אותי.‬
‫כן, אני אמתין.‬
‫אימא? פליק פסט? אבא אמר שהוא בסדר‬ ‫עם זה שאלך כל עוד את מסכימה.‬
‫הו, באמת?‬
‫רגע, את הולכת לפסטיבל מוזרים?‬
‫מדהים. סוף־סוף תוכלי להיות עם העם שלך.‬
‫זה נקרא פליק פסט.‬ ‫זהו פסטיבל מוזיקה. זה מגניב.‬
‫אני מניח שאם את חושבת שזה מגניב,‬ ‫אני בטוח שזה ממש מגניב.‬
‫שמעת מה שאלתי?‬ ‫-כן, את בת 14. את לא יכולה ללכת בלי הורה.‬
‫היי. את יכולה? אני אשים‬ ‫פתק כחול ואת הצ'ק בתרמיל שלה. תודה.‬
‫אף אחד לא רוצה ללכת‬ ‫לפסטיבל מוזיקה עם ההורה שלו.‬
‫אבא, הצילו! אימא.‬
‫מה? היא אמרה לא?‬
‫אם אימא שלך אומרת לא, זה לא, מותק.‬
‫באמת? אתה לא מתכוון אם אנחנו אומרים לא?‬
‫חבר'ה? תסתכלו.‬
‫אני חושב שהפעם שמתי‬ ‫כמות נכונה של סודה לשתייה.‬
‫תתכוננו להר געש של ופל בשלוש, שתיים…‬
‫בטח ערבבתי את הזרז לא נכון.‬
‫אתה תצליח בפעם הבאה.‬
‫אפשר לחתום על שיעורי הבית שלך במתמטיקה?‬ ‫-כן, את יכולה לחתום על כולם חוץ ממתמטיקה.‬
‫אתמול אמרת לי שסיימת הכול.‬
‫היי, אל תדאגי. אני מסתדר בזכות הקסם שלי.‬
‫מותק, אני אלך למכון כושר‬ ‫אחרי העבודה, בסדר?‬
‫אני צריך להמשיך לחטב את קרלוס.‬
‫הערב? אתה הולך לחדר כושר?‬ ‫-כן. הערב.‬
‫באמת? הערב?‬ ‫-הערב.‬
‫הערב? לא, לא הערב. לא, הערב זה… שלנו…‬
‫שלך… הילדים…‬ ‫-קדימה.‬
‫יום נישו… יום הולדת? כדורגל?‬ ‫-באמת? מותק. אתה יכול לעשות את זה.‬
‫ערב הורים, אבא.‬ ‫-זה. כן.‬
‫אני לא מבינה איך אפשר‬ ‫לפתוח את המקרר הזה 10 פעמים ביום‬
‫ולא לראות את לוח השנה היפה הזה.‬
‫כי זה נעשה קצת יותר מדי מסובך.‬
‫זה מכאיב לי בעיניים.‬
‫כשהתבגרתי, הדברים היו פשוטים. אתה מתעורר,‬ ‫הולך לבית הספר או לעבודה, ואז…‬
‫אני יודעת לרקוד טוורק.‬
‫היא מתכוונת לטוורק?‬ ‫-"לעבוד", לא "טוורק". היא רוקדת טוורק?‬
‫כן. לגמרי.‬ ‫-אלי, לא!‬
‫לא מצד לצד, אלי. למעלה ולמטה.‬
‫אני אראה לך.‬ ‫-קייטי. לא.‬
‫את רוצה שאני…‬ ‫-לא!‬
‫תשחררי את המותניים שלך.‬ ‫-אף אחד לא משחרר את המותניים. ילד!‬
‫תקפיצי אותו, אלי.‬
‫תראו.‬ ‫-קרלוס, תעזור לי!‬
‫אתם צריכים לנענע את הגוף.‬ ‫-קדימה. אלי תקפיצי אותו!‬
‫אף אחד לא מקפיץ כלום! אנחנו מאחרים!‬
‫קדימה!‬
‫כן!‬
‫הזרז!‬
‫כלומר, אני כל כך מצטער.‬
‫אבא, אתה יכול להשמיע את המוזיקה שלך‬ ‫אם אתה רוצה. זה לא מפריע לי.‬
‫באמת, מותק?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫אני גאמי בר, כן, אני גאמי בר‬
‫אני טעימי, בטנוני, מצחיקי, ממוזל, גאמי בר‬
‫הו כן, גאמי, גאמי, גאמי, גאמי, גאמי בר‬
‫גאמי, גאמי, גאמי, גאמי, גאמי בר‬
‫אז מה היא אמרה?‬
‫חדשות רעות, ליל.‬ ‫אימא אמרה שלילי לפליק פסט.‬
‫מה?‬
‫אבל אימא שלך כל כך חכמה, מגניבה ומהממת.‬
‫אני יודעת.‬
‫לפעמים אני כאילו,‬ ‫"היא אימא שלי, או דוגמנית מסלול?"‬
‫אם אני כל כך נהדרת, אז לא יהיה‬ ‫אכפת לך שאתלווה, ואז תוכלי ללכת.‬
‫כן, לא, תודה.‬
‫לא משנה.‬
‫אני לא מבינה. לקחתי את שניכם לפני‬ ‫כמה שנים לטיילור סוויפט. נהנינו בטירוף.‬
‫הייתי אז בת 12. הייתי צעירונת.‬
‫אבא הרשה לי ללכת. הוא מאמין בי.‬ ‫הוא יודע שאני יודעת להסתדר.‬
‫אבא שלך פשוט רוצה להיות‬ ‫הבחור הטוב כי הוא יודע שאני אגיד לא.‬
‫ואני מאמינה בך.‬
‫זה פשוט שהופעות כמו פליק פסט מציגות‬ ‫עולם שלם של אנשים שעדיין לא נחשפת אליהם,‬
‫וזה לא יקרה בלי הורה.‬
‫אז מתי אוכל ללכת לבד להופעות?‬
‫אף פעם. תמיד תצטרכי ללכת‬ ‫איתי להופעות, כל חייך.‬
‫אפילו כשאהיה בגילך?‬ ‫-במיוחד כשתהיי בגילי.‬
‫ואת תאהבי זאת כי את אוהבת אותי.‬
‫עוד ארבע שנים.‬
‫אימא, לא.‬
‫האוזניים שלי מדממות.‬ ‫-אימא!‬
‫מה הקטע שלך עם השיר הזה?‬
‫כי את אוהבת את השיר הזה.‬
‫שרתי לך אותו כשהיית תינוקת.‬ ‫-אני לא תינוקת.‬
‫טוב, כדאי שאנמיך את המוזיקה‬ ‫לקראת הירידה לבית הספר.‬
‫אני לא רוצה ללכת לבית הספר היום.‬
‫אני לא רוצה להוריד אותך, אבל אני חייב.‬
‫את צריכה ללכת לבית הספר‬ ‫ואני צריך ללכת לעבודה.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫- איקרוס טכנולוגיה, העתיד של הכיף -‬
‫בפעם ה-50! בלי רחפנים בתוך המבנה.‬
‫סליחה, אימא.‬
‫היי, מר טורז. אני מבטיח שזה לא יקרה.‬
‫תראה. היי, תיקנתי את זה.‬ ‫זה עובד. היי, תיקנתי…‬
‫חבר'ה, זה רועש מדי.‬
‫חבר'ה! ג'ון?‬
‫חבר'ה!‬
‫זה עדיין רועש מדי.‬
‫אבל הפרסומות יאמרו‬ ‫שהרמקולים האלה ימסו לך את המוח.‬
‫זה לא יחזיק מעמד עם כתב הוויתור.‬ ‫-בסדר.‬
‫באסה.‬
‫תפקידי הוא לדאוג שלא יתבעו אותנו.‬ ‫תורידו את רמת הדציבלים.‬
‫בנוסף, את לא אמורה‬ ‫להכניס אוכל לאזור הבדיקות.‬
‫אני אבקש ממך לזרוק את המקגרידל.‬
‫ג'ון? שניכם.‬
‫את שלי סיימתי.‬
‫תראו, אני שונא להגיד לא,‬ ‫אבל זאת עבודתי. בסדר?‬
‫- חווה אורגנית לילדים -‬
‫גברת טורז? היי.‬ ‫-היי.‬
‫היית סמנכ"לית השיווק בקולגר פוד?‬ ‫-במשך זמן רב.‬
‫אהבתי את העבודה הזאת,‬
‫אבל אז נולדו לי ילדים,‬ ‫ובמשך זמן מה, זה היה יותר מדי.‬
‫אני בטוחה שאת טובה בריבוי משימות.‬
‫האמת, מעולם לא הפסקתי לעבוד.‬ ‫פשוט הפסקתי לקבל תשלום עבור זה.‬
‫אני מבינה. כלומר, גם אני אימא.‬
‫כן. כמובן שאת אימא.‬
‫כלומר, תקראי לי משוגעת,‬ ‫אבל זה מרגיש כל כך נחמד.‬
‫מה את חושבת?‬
‫תקשיבי, הייתי שמחה לשכור‬ ‫אותך למשהו. באמת, אבל…‬
‫אני כל כך שמחה.‬
‫אליסון, זאת משרה למתחילים.‬
‫אני מחפשת איזו מילניאלית שלא יפריע‬ ‫לי להשאיר אותה כאן עד 10 כל ערב.‬
‫כל ערב.‬
‫שאוכל לראות אותה בוכה‬ ‫כשהיא אוכלת בוריטו נטול גלוטן‬
‫והאשטאג, "רגשות פגועים.‬ ‫העבודה הזו כל כך לא הוגנת."‬
‫לא הייתי רוצה לעשות לך את זה.‬ ‫אני מחבבת אותך יותר מדי.‬
‫גם אני מחבבת אותך.‬
‫אני מצטער על העבודה, מותק.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני לא יודעת אם אני עדיין אוהבת שיווק.‬
‫לא אוהבת מספיק כדי לבכות‬ ‫לתוך הבוריטו נטול הגלוטן שלי.‬
‫אם אני אחזור לעבוד,‬
‫אני צריכה קודם לוודא‬ ‫שהילדים שלנו יהיו בסדר בלעדיי.‬
‫היי, מר וגברת טורז.‬
‫אנא, שבו.‬
‫תודה. אנחנו מקבלים שניים במחיר אחד.‬ ‫אני מניח שנחזור הביתה מוקדם.‬
‫זה קשור לציונים של נאנדו?‬ ‫כי אנחנו עובדים על מיקוד…‬
‫זה לא קשור לציונים של נאנדו,‬ ‫למרות שהם לא מדהימים.‬
‫משתפר.‬
‫רצינו להיפגש עם שניכ‬
‫כי שמנו לב לנושא משותף‬ ‫בעבודת בית הספר של קייטי ונאנדו.‬
‫מה הנושא המשותף?‬
‫ובכן, הנה הייקו שקייטי‬ ‫כתבה בשיעור האנגלית שלי.‬
‫"ציפור כלואה אני.‬
‫אימי, השובה המתוקה שלי.‬
‫אימא, הניחי לי לעוף."‬
‫"אימי, השובה המתוקה שלי.‬
‫אימא, הניחי לי לעוף."‬ ‫-חמש, שבע, חמש. היא הצליחה. הייקו.‬
‫בהתחלה, לא הקדשתי לזה מחשבה,‬
‫עד שמר צ'אן סיפר לי על סרטון‬ ‫שנאנדו עשה לשיעור ההיסטוריה שלו.‬
‫הוא עשה סרטון?‬
‫זה די מגניב.‬
‫בואו נראה את הסרטון.‬
‫התוכנית הבאה מיועדת לקהל בוגר בלבד.‬
‫היא מכילה אלימות, שפה בוטה ועירום.‬
‫מומלץ להפעיל שיקול דעת לפני הצפייה.‬
‫אל תדאגו. אין עירום.‬
‫בסדר.‬
‫סטלין, מוסוליני,‬
‫ואימא.‬
‫אימא שלי אולי לא עינתה או הרגה מישהו…‬
‫עדיין לא.‬
‫אבל בבית שלנו היא לא פחות מדיקטטורית.‬
‫אז עכשיו אני דיקטטורית.‬
‫אני לא מבקשת פעמיים, נאנדו.‬ ‫אתה תעשה מה שאני אומרת, כשאני אומרת את זה.‬
‫אני אימא שלכם. אני לא צריכה סיבה.‬
‫אני לא, אז…‬
‫המטרה שלה, דיכוי מקסימלי.‬
‫אתה לא תלך עד שתסיים את שיעורי הבית.‬
‫כלומר, זאת הורות.‬
‫תפסיקי. זה כמו 1984 בבית הזה.‬ ‫"האימא הגדולה" תמיד מפקחת.‬
‫אני אוהבת את הכינוי הזה. הוא קשוח.‬
‫ולמה גברת הופלינג לא יכולה‬ ‫לתת לכם לקרוא ספר שמח?‬
‫הם מדכאים. קראת פעם את "נשים קטנות"?‬
‫היא חולה בשָׁנִית.‬
‫הנסיך הקטן.‬
‫אין לו משפחה.‬
‫הארי פוטר יתום. אין ספרים שמחים.‬
‫אל תלכי ממני.‬
‫- אימא מתחרפנת בעוד… -‬
‫נאנדו!‬
‫לאן את הולכת?‬
‫בחייך, מותק. אפשר לגרום‬ ‫לכל אחד להיראות רע באמצעות עריכה.‬
‫אתה גורם לי להיראות רע.‬ ‫-אני? למה אני?‬
‫כי אתה זוכה להיות האבא הכיפי שכולם אוהבים,‬ ‫ואני תקועה בתור השוטר הרע.‬
‫לא ראית את האב בתור הנבל בסרטון, נכון?‬
‫זה בטח יעלה ליוטיוב.‬ ‫ואז אני אהיה האימא הפסיכית הויראלית.‬
‫איך נהיית הכיפי? אני הייתי הכיפית.‬
‫תראי, אלי, אני האיש הרע בעבודה בכל יום.‬
‫בכל פעם שאני נכנס למשרד,‬ ‫אנשים מפסיקים לצחוק ויוצאים מהחדר,‬
‫אבל כשאני חוזר הביתה,‬ ‫הילדים מחייכים כשהם רואים אותי.‬
‫כן. טוב, זה לא הוגן.‬
‫אני שומעת את עצמי כשאני עם הילדים,‬ ‫ואפילו אני לא הייתי מבלה איתי.‬
‫אני כל כך מצטער. יש לי הצעה.‬
‫סליחה, לא התכוונתי להפחיד אתכם.‬ ‫רק צותתי או ריגלתי.‬
‫יש כל כך הרבה הורים שם בחוץ,‬ ‫אז אני בא לכאן להתחבא,‬
‫ואז נהייתי ממש רעב, אז הכנת המון לביבות.‬
‫רוצים להתכבד בלביבה?‬
‫אתם רוצים לביבה? לביבה חמה?‬
‫בואו. תתכבדו בלביבה חמה.‬
‫חבר'ה, תתכבדו בלביבה, הן פושרות.‬
‫מי אתה?‬
‫זה מר דיקון. היועץ של קייטי ונאנדו.‬
‫כן, אבל הודות לקיצוצים בתקציב,‬ ‫אני גם המורה לחינוך גופני ומאמן הפוטבול.‬
‫קדימה, קוגרס!‬ ‫תקלעו בצעד וחצי בשביל הטאצ'דאון.‬
‫אני לא מבין כלום בספורט.‬
‫לא, עשיתי תואר במדעים.‬
‫התמחיתי בתפקוד מערכת העיכול של עכברי שדה.‬
‫אבל אני יודע דבר או שניים על הורות,‬
‫מבחינה מקצועית וגם אישית.‬
‫יש לי שישה ילדים יפים בבית.‬
‫טימי, טומי, טוניה, טניה, טייסון ודאג.‬
‫איך זה שאתה נראה כאילו חזרת מטהיטי?‬
‫רוצה לדעת מה הסוד שלי?‬
‫אני נותן לילדים שלי ימי "כן".‬
‫"ימי 'כן'"? מה זה יום ה'כן'?‬
‫אתם בוחרים יום בעתיד הלא רחוק,‬
‫ובמשך 24 שעות, אתם אומרים כן‬ ‫לכל מה שהילדים שלכם רוצים.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אתה רציני?‬ ‫-אתה אומר "כן" לכל דבר?‬
‫טוב, אתם קובעים כמה כללי יסוד,‬
‫הם לא יכולים לבקש משהו בעתיד,‬ ‫ולא יכולים להרוג אף אחד. ברור שלא.‬
‫אני יודע שזה נשמע מטורף,‬ ‫אבל זה באמת שינוי מהפכני.‬
‫הימים האלה משחררים את הילדים‬ ‫ומעניקים להם תחושה נדירה של עצמאות,‬
‫וזה גם משחרר את ההורים.‬
‫כן, מר… המאמן דיקן,‬
‫אשמח לקחת יום חופש מלהיות אימא‬ ‫ולתת לילדים שלי לעשות מה שהם רוצים,‬
‫אבל גם אני אשמח למצוא‬ ‫חד-קרן-קשת-בענן ולעוף איתו לירח.‬
‫אז אני חושב שתרצי פגסוס.‬
‫יותר בכיוון של פגה-קרן.‬
‫העניין הוא שאתה לא מכיר את הילדים שלנו.‬
‫הלביבות האלה התקלקלו.‬
‫אם ננסה את מה שאתה מציע,‬
‫זה יהיה סוף העולם.‬
‫את צודקת. אני לא מכיר‬ ‫את הילדים שלכם? אני לא יודע הכול,‬
‫אבל…‬
‫אני אגיד את זה.‬
‫אתם צריכים להגיד כן ליום ה"כן".‬
‫קציץ בשר!‬
‫"ילדים שמקבלים ימי 'כן' צורכים פחות סוכר,"‬
‫לא, באמת, "ומבלים פחות זמן באינטרנט."‬
‫זה לא הגיוני. אתה לא מאמין לזה, נכון?‬
‫הכול קורה מסיבה מסוימת.‬
‫אולי יש סיבה שהבחור הזה‬ ‫הופיע עם הלביבות האלה.‬
‫ואולי אם נהיה קצת פחות קשים,‬ ‫נוכל לשפר את המצב.‬
‫כלומר, אמרת את זה בעצמך.‬
‫ניסינו לעשות את זה בדרך הנכונה.‬ ‫אולי הגיע הזמן לנסות משהו חדש.‬
‫אז? נמאס לך לשמוע כמה אני נהדר?‬
‫אתה רוצה לתת לסטיבן ספילברג שכאן יום "כן"?‬
‫מה זה יום ה"כן"?‬
‫זה קטע חדש בו הורים מסכימים לומר "כן"‬ ‫לכל מה שהילדים שלהם מבקשים, במשך 24 שעות.‬
‫מגניב!‬ ‫-למה אני שומע על זה רק עכשיו?‬
‫טוב, אל תתרגשו יותר מדי.‬ ‫אימא בכל מקרה לא תרשה לנו יום כזה.‬
‫מה זה אומר? למה שלא?‬
‫יום ה"כן" זה משהו כיפי,‬
‫ואת… הורסת כיף.‬
‫בחייך, קייטי, אימא שלך מאוד כיפית.‬
‫היא הכיף בהתגלמותו.‬
‫היה לי יום מאוד ארוך, ואני הולכת לישון.‬
‫אז לילה טוב.‬ ‫-לא, אנחנו… עדיין צריכים…‬
‫זה בסדר.‬ ‫-מותק? היי. תגידי לאימא שלך שהיא כיפית.‬
‫נאנדו?‬ ‫-אמרת לנו לא לשקר אף פעם.‬
‫כן, אבא.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫היי.‬
‫ברור שתחשבו שאימא שלכם לא כיפית.‬ ‫אתם לא מכירים אותי.‬
‫אני המצאתי את הכיף!‬ ‫פעם אני הייתי האדם הכי כיפי שהכרתי.‬
‫מה קרה?‬
‫מה שקרה הוא, שילדתי שלושה תינוקות‬ ‫שצריך היה לשמור עליהם בטוחים וחיים.‬
‫זה היה מאוד מלחיץ, אבל זה לא העניין.‬
‫העניין הוא שאוכל להיות שוב כיפית.‬
‫אימא, באמת? אין מצב.‬
‫אני אעשה את יום ה"כן".‬
‫נעשה כיף חיים.‬
‫רק חכו ותראו.‬
‫גם אימא יכולה לחבר הייקו.‬
‫מצטערת, אבל לא תצליחי לעבור‬ ‫בוקר של "כן", שלא לדבר על יום של "כן".‬
‫את רוצה להתערב על זה?‬
‫יודעת מה? אני אשמח.‬
‫מה לגבי זה?‬
‫אם תגידי לא פעם אחת,‬
‫אוכל ללכת לפליק פסט עם ליילה,‬ ‫בלי מבוגרים, בלי הורים.‬
‫רק אנחנו הבנות הצעירות, הקטינות, הפגיעות.‬
‫רגע, מותק. את בטוחה?‬
‫אני מקבלת את ההימור שלך, גברתי,‬ ‫כי אני יודעת שלא אגיד "לא".‬
‫וכשתפסידי, ואת תפסידי,‬
‫אני כל כך כיפית שאת עדיין תלכי להופעה שלך.‬
‫באמת?‬ ‫-בהחלט.‬
‫איתי.‬
‫אני אשב לידך ונחזיק ידיים,‬ ‫ונרים את הידיים באוויר כאילו שלא אכפת לנו.‬
‫אני רוצה להשתתף בזה.‬
‫גם אני.‬
‫בואו נעשה את זה.‬
‫קדימה!‬
‫אבל יש חוקי יסוד.‬
‫צריך להרוויח את יום ה"כן".‬
‫- ציון 78 -‬
‫תעשו את המטלות ואת שיעורי הבית.‬ ‫-אתה מסוגל ליותר.‬
‫- שישה ימים ליום ה"כן" -‬
‫אתם לא יכולים לבקש‬ ‫לעשות משהו מסוכן או לא חוקי, כמובן.‬
‫מה אתם עושים שם?‬
‫אל תדאגי. זה בטוח לגמרי.‬
‫- ציון 95 -‬
‫לכל אחד יהיה תקציב,‬
‫ואתם לא יכולים לבקש לנסוע‬ ‫יותר מ-30 ק"מ מהבית.‬
‫אז זה שולל את מג׳יק מאונטן,‬ ‫יפן, ואת כל תיירות החלל.‬
‫תצטרכי להגיד "כן" להכול?‬
‫כן, אבל יש כמה כללים‬
‫הו, באמת!‬
‫- ציון 87 -‬
‫כן, חבר.‬
‫אבל החוק האחרון הוא הכי חשוב,‬
‫שלמשפחה הזאת יהיה‬ ‫את הכי הרבה כיף שאי פעם היה לנו.‬
‫- יום ה"כן" -‬
‫בכל שנייה.‬
‫זה יום ה"כן"!‬
‫כולם, תתעוררו!‬
‫בסדר גמור.‬
‫קדימה, ישנונים! קומו! קדימה.‬
‫לא, זה מוקדם מדי.‬
‫יש לנו את כל היום. תחזרו למיטה.‬
‫אימא?‬ ‫-אימא?‬
‫יש לך חרטות, אימא?‬ ‫תראו, היא כל כך מפחדת שהיא לא זזה.‬
‫מה?‬
‫מי מוכן ליום ה"כן"?‬
‫מה עשית עם אימא שלנו?‬
‫מכירים את הכלל שלי, "אסור לקפוץ על המיטה"?‬
‫רוצה לקפוץ על המיטה?‬ ‫-כן!‬
‫בטח!‬
‫תעשי את זה!‬
‫אני יודעת שאת בוגרת מדי. זה בסדר.‬
‫זה כל כך כיף!‬ ‫-נאנדו!‬
‫היי!‬
‫קום!‬ ‫-לא!‬
‫קום!‬
‫תתעורר!‬ ‫-לא! תעזבו אותי!‬
‫יום ה"כן"!‬
‫מספיק!‬
‫מצטער, חבר'ה, אין זמן מסך היום.‬
‫אתה רציני?‬ ‫-סליחה, אימא.‬
‫היום אי אפשר להשתמש בשום דבר עם מסך.‬
‫זה אומר בלי סלולארים,‬ ‫בלי ניידים, בלי אייפד, כלום.‬
‫מה? אני לפחות יכול להגיד להם שאהיה מנותק?‬
‫בבקשה?‬ ‫-אני לא הבוסית.‬
‫בסדר. יש לך דקה אחת.‬
‫היא התחילה לפני 30 שניות. קדימה!‬ ‫-בסדר!‬
‫היי, אל תשלחו את הרמקולים‬ ‫עד שאקבל אישור תקינות.‬
‫כן, את הרמקולים… יודע מה? אשלח לך הודעה.‬
‫סליחה, אבא. נגמר הזמן.‬ ‫-ידעת שעליך להיות מוכן.‬
‫ואנו כל כך שמחים שאת כל כך מוכנה.‬
‫כי אלי רוצה להלביש אותך‬ ‫ולסדר לך את השיער והאיפור.‬
‫יש לי חזון.‬
‫אבל יש לי את החולצה הזאת.‬ ‫-מצטערת.‬
‫- יום ה"כן"! -‬
‫אני שמחה שאת משתמשת בצבעי המים שלך.‬
‫תכניסי את זה לכל מקום.‬
‫זאת דרך נהדרת למזג את האיפור.‬ ‫-כן.‬
‫באמת? את רוצה להשתמש בנצנצים?‬ ‫-כן.‬
‫באמת? היא תשתמש בנצנצים?‬
‫שנגרום לך להיראות משוגעת ככל האפשר?‬ ‫-כן.‬
‫זה בסדר שנאנדו יחליק על סקטים בבית?‬ ‫-כן.‬
‫את חושבת שאנחנו צריכים לקחת כלב?‬
‫רגע, זה בעתיד. ניסיון יפה.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן!‬ ‫-כן! אני אוהב את זה!‬
‫אנחנו מתים על זה.‬ ‫-לא.‬
‫לא!‬
‫זה עדיין לא בסדר!‬ ‫-בחייך, אלי, זה מושלם.‬
‫זאת האחת!‬
‫אתה אוהב את זה, אבא?‬
‫אני מת על זה.‬ ‫זה המייקאובר הכי טוב שהיה לי.‬
‫כמה מייקאוברים היו לך?‬
‫לפני זה?‬
‫אף אחד.‬
‫עבודה טובה, אלי.‬
‫תודה.‬ ‫-מה זה?‬
‫הכנו רשימה של חמשת הבקשות שלנו.‬ ‫כדי שהיום יצליח, עלינו לעבור את כל החמש.‬
‫- בקשות -‬
‫אני אוהבת רשימה.‬
‫מספר אחת!‬
‫זה בקוריאנית?‬
‫הפתעת ארוחת בוקר!‬
‫לרכב!‬
‫שנחליף קודם בגדים, נכון?‬ ‫-לא!‬
‫קייטי?‬ ‫-נכון?‬
‫יויו לא.‬
‫היי, ילדים, מה העניין‬ ‫עם כל הנוצצים סביב מספר חמש?‬
‫האירוע המרכזי.‬
‫הדבר היחיד שנוכל לספר לך עליו הוא… כלום.‬
‫אפילו לא רמז?‬
‫עדיף שתדע כמה שפחות.‬
‫בסדר.‬
‫אני לא אהיה באירוע המרכזי.‬ ‫אני אהיה בפליק פסט.‬
‫זה יהיה כל כך כיף!‬
‫שיננתי את כל המילים לשירים‬ ‫של אייץ'-אי-אר והם ממש טובים!‬
‫אימא, זה H.E.R.‬ ‫-H.E.R? בסדר.‬
‫מי זאת H.E.R?‬ ‫-זאת H.E.R עכשיו ברדיו.‬
‫היא הכוכבת של פליק פסט.‬
‫אתה יודע, ערב הבנות של קייטי ושלי הערב.‬ ‫-את לא הולכת.‬
‫בת הדודה של ליילה, ג'ולי, לוקחת אותנו.‬ ‫ואמרתי לה שתוכל לקבל את הכרטיס השלישי.‬
‫אולי כדאי שתגידי לבת הדודה של ליילה,‬ ‫ג'ולי, לא לפתח תקוות.‬
‫כי בפעם האחרונה שבדקתי,‬ ‫זאת הייתה התערבות ואני הולכת לנצח.‬
‫לא, את לא.‬
‫כן, אני אנצח.‬
‫כן.‬ ‫-לא. לא ככה.‬
‫כל כך מביך.‬
‫היי, אנחנו חוגגים בפעם הראשונה…‬ ‫-את לא יכולה להגיד לו שזה יום ה"כן".‬
‫בסדר.‬
‫קפה.‬
‫ארוחת בוקר.‬
‫היי. איפה הקרנבל? זה נראה כמו "ברנינג מן".‬
‫מה להביא לכם?‬
‫כמה קערות אסאי? שייקים?‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו רוצים את זה, בבקשה.‬
‫את מפוצץ הקיבות?‬
‫כן, בהחלט!‬
‫היי, זה 40 דולר.‬
‫לא אם תסיים את זה בפחות מ-30 דקות.‬ ‫ואז זה בחינם.‬
‫זה נכון.‬ ‫-מה יש במפוצץ הקיבות?‬
‫גלידה!‬
‫אוי, לא. רציתי קפוצ'ינו.‬ ‫-אלוהים. וואו.‬
‫אתם מוכנים לזה?‬
‫בסדר.‬ ‫-כן!‬
‫יש אוכמניות. אני אוהב אוכמניות.‬ ‫-אני רוצה את זה.‬
‫אז אתם חייבים לאכול‬ ‫את כל מה שיש בקערה ובצלחת,‬
‫זה כולל גלידה, בראוניז, גביעי ופל…‬
‫מה זה?‬
‫זה רק החוזה הרגיל.‬
‫וכמה אנשים איבדו את העיניים?‬
‫אתה מתכוון החודש? או מאז ומעולם?‬
‫הוא עורך דין.‬
‫באמת?‬ ‫-כן, אני עורך דין.‬
‫יש לכם 30 דקות לסיים את האתגר הזה.‬ ‫-מוכנים.‬
‫אני מצפה לזה.‬
‫למקומות, היכונו, צאו!‬
‫אלי, קדימה! אלי, תמשיכי לאכול.‬
‫אתם עושים עבודה טובה,‬ ‫אבל עליכם להגביר את הקצב.‬
‫זאת הרבה גלידה.‬
‫זה טעים!‬
‫קדימה! תמשיכו!‬
‫קפא לי המוח!‬ ‫-תעזרי לאח שלך.‬
‫הליצן ממסיבת יום ההולדת שלך.‬ ‫נחשים בשירותים. לימודי קיץ!‬
‫הפחדה זה לשיהוקים.‬ ‫-תסתום את האף!‬
‫תמשוך חזק בלשון!‬ ‫-גם זה לשיהוקים!‬
‫קדימה, משפחה!‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה יותר.‬ ‫זה מתחיל להיות מגעיל.‬
‫אני עומד להתפוצץ.‬
‫אני מלאה.‬
‫אלוהים, אבא. אתה כמו שואב גלידה אנושי.‬
‫כשיצאנו, ראיתי אותו פעם‬ ‫אוכל ככה במזנון אכול כפי יכולתך,‬
‫וידעתי שזה ישתלם.‬
‫אני אקח את הכף שלך.‬
‫אבא!‬
‫עשר, תשע, שמונה, שבע, שש,‬
‫חמש, ארבע, שלוש, שתיים, אחת!‬
‫אתם מאמינים בניסים?‬
‫אתה מרגיש בסדר?‬
‫זה היה כל כך יפה.‬
‫זה עולה?‬
‫סעיף 10 בחוזה אומר שהקאה מבטלת את הניצחון.‬
‫תתאפק, מותק. אתה יכול לעשות זאת.‬ ‫-תחשוב על המוניטין המשפחתי.‬
‫תרגיע את זה.‬
‫אל תחשוב על שום דבר דוחה, כמו מקלות בקר.‬ ‫-כן.‬
‫אתה יכול לעשות זאת.‬ ‫-זה תלוי בך. יש שם דלי.‬
‫אני בסדר.‬ ‫-הוא בסדר. קטן עליך.‬
‫אסור לך להקיא.‬
‫טוב, אנחנו באופן רשמי מפסידנים.‬
‫תגרמו לזה להפסיק!‬
‫אני כל כך מצטערת.‬ ‫-כן, זה לא נשמע טוב.‬
‫הוא לא הקיא!‬
‫זה יצא מהצד השני!‬
‫עשיתם את זה!‬
‫טוב, ילדים.‬
‫תראו את אבא שלכם. תראו את האדם הזה.‬
‫הוא ייזכר כאגדת יום ה"כן".‬
‫כן, אבל בלי אוכל, בבקשה, לא היום.‬
‫אבא, זה יהיה ממש רגוע.‬
‫זה מרגיע.‬
‫וגם היגייני.‬
‫מה יכול להיות היגייני?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫אנחנו קונים שירותים?‬ ‫-לא.‬
‫- שטיפת רכב -‬
‫על זה אני מדבר.‬
‫שטיפת רכב זה כמו להיוולד מחדש.‬
‫זה בדיוק מה שהייתי צריך, ילדים. תודה.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫כן. זה קל.‬
‫היי, חבר'ה. עוד דבר אחד.‬
‫לפתוח חלונות!‬ ‫-מה?‬
‫מה…‬ ‫-מה?‬
‫כן, אתם חייבים. זה יום ה"כן".‬
‫מה נעשה?‬
‫לא יודע. זה הרכב שלך.‬
‫קדימה, אימא. את יכולה להגיד את זה.‬ ‫מילה אחת. שתי אותיות. ל-א.‬
‫לפתוח חלונות!‬
‫לא!‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫- קצף הורס -‬
‫אימא, האיפור שלך!‬
‫יום ה"כן"! אלוהים!‬
‫כן!‬
‫יום ה"כן"!‬
‫אני לא צריך להתקלח שבוע!‬
‫גם ככה אתה לא מתקלח!‬
‫- מייבשים דינמיים -‬
‫האם נצליח לשרוד את היום הזה?‬ ‫-אולי הם מנסים להרוג אותנו.‬
‫איכס. נאנדו, אתה…‬
‫מגעיל!‬
‫יתרון בלתי צפוי של שטיפת הרכב כשהחלונות‬ ‫פתוחים, הריח המסתורי סוף־סוף נעלם.‬
‫אשמח מאוד לדעת לאן אני נוהג.‬
‫סליחה, אבא. לפי הכללים אסור לך לדעת.‬
‫תפסיק לשאול כל כך הרבה שאלות.‬
‫וחבר'ה, פעילות חדשה, בגדים חדשים.‬
‫- טורז -‬
‫בבקשה, קייטי.‬
‫וזה לאבא.‬
‫אנחנו מקימים צוות ריקוד?‬
‫היית רוצה שזה יהיה צוות ריקוד.‬
‫ברצינות, מה אנחנו עושים?‬
‫אלה בלוני מים?‬
‫קאבלואי!‬
‫-כן!‬ ‫מה זה קאבלואי?‬
‫זה תפוס את הדגל פוגש‬ ‫פיינטבול פוגש המון מיץ.‬
‫זה משחק שקייטי למדה במחנה.‬ ‫שיחקנו בו פעם עם הילדים בשכונה.‬
‫כן, אימא הייתה הראשונה שנפסלה.‬
‫זה היה כל כך מביך.‬ ‫-רק לוחמים אמיתיים שורדים את קאבלואי.‬
‫זה היה אסון.‬ ‫-אבל לא היום. היום אנחנו קאבלואי.‬
‫היום אנחנו קאבלואי.‬ ‫-כן!‬
‫איפה מצאתם את כל האנשים האלה?‬
‫אמרנו להם שתהיה כאן במאית ליהוק‬ ‫לתוכנית ריאליטי חדשה, סקסית ורומנטית.‬
‫זאת את, אימא.‬
‫כן, אי הפיתוי והבגידה.‬
‫קדימה, חבר'ה. היי, חבר'ה!‬
‫אי הפיתוי והבגידה? בסדר.‬
‫אני משתתפת כדי לנצח. קדימה!‬
‫היי,‬
‫מר טורז! אתה ביום "כן"!‬
‫כל הכבוד!‬ ‫-כן. מה אתה עושה כאן?‬
‫נאנדו ביקש שאבוא. כן.‬
‫אני אהיה השופט.‬ ‫-אבל חשבתי שאתה לא מבין כלום בספורט.‬
‫אני לא, אבל אתה לא יכול‬ ‫לומר לא ביום ה"כן", נכון?‬
‫טוב, תיגש למקום שלך.‬
‫מישהו מכם מפחד?‬
‫אתם צריכים להיות!‬
‫כל מי שרוצה ללכת הביתה לאימא שלו,‬ ‫עכשיו זאת ההזדמנות שלכם.‬
‫אדוני? למי לתת את צילום הפנים שלי, אדוני?‬
‫אדוני, הגעתי למקום השני בעונה ה-12‬ ‫של "הרווקה", למקרה שזה יעזור.‬
‫אני הייתי בעונה מספר תשע.‬
‫בעונה 13.‬
‫לא משנה!‬
‫לכל קבוצה יש דגל בצבע מסוים להגן עליו.‬
‫המטרה היא לתפוס את הדגל של הקבוצה‬ ‫השנייה מבלי להיפגע מבלוני המיץ שלהם.‬
‫אם אתם חוטפים קאבלואי, אתם נפסלים.‬
‫כשלקבוצה אחת יש את כל הדגלים, המשחק נגמר.‬ ‫עכשיו, בואו נשחק קצת קאבלואי!‬
‫כחול עולה!‬ ‫-מה?‬
‫שחקו אותה.‬
‫בסדר.‬
‫מספיק עם זה. זה קצת מוזר לכולם.‬
‫בסדר, חבר'ה, בואו נתחיל.‬
‫קחו את הדגל של הקבוצה שלכם‬ ‫ותגנו עליו כאילו הוא לביבה!‬
‫בספירה לשלוש, אני רוצה שתסתערו.‬
‫שלוש, שתיים… רגע. לא, פישלתי. סליחה.‬
‫אחת, שתיים…‬
‫שלוש!‬
‫אימא היא האויב החזק ביותר שלנו.‬
‫בואו נתפוס אותה!‬
‫אל תדאגו בקשר לאדומים.‬
‫בעלי בהגנה.‬
‫אל תדאגו לגבי הירוקים. קייטי חכמה.‬ ‫היא תרדוף אחרי אבא שלה. רוצי!‬
‫בסדר חבר'ה. ההגנה היא המפתח. בסדר?‬
‫חכו כאן. תנו להם לחסל זה את זה,‬ ‫בסדר? אני יודע מה אני עושה.‬
‫קדימה! את הצוות האדום.‬ ‫קודם את הצוות של אבא שלי!‬
‫זה הולך להיות קל.‬
‫את עם השיער, החוצה!‬
‫אתה עם רצועת המצח, אתה בחוץ!‬
‫השני עם רצועת המצח.‬
‫שנעשה סלפי?‬ ‫-בשמחה.‬
‫מדליק.‬ ‫-תתייג אותי באינסטה, טוב?‬
‫אחת, שתיים, שלוש. אי הפיתוי והבגידה!‬ ‫-כן!‬
‫צוות אדום, מה אתם עושים? זה מרחץ דמים!‬
‫חצי מהצוות שלך נפסל!‬
‫רגע, שינוי אסטרטגיה. תברחו! בילי! צא מכאן!‬
‫אני אוהב ריח של מיץ על הבוקר.‬
‫רגע, יש לנו יותר מדי נפגעים!‬
‫את בחוץ!‬
‫יותר מדי נפגעים. אחורה! לסגת!‬
‫לסגת, צוות!‬
‫אסטרטגיה חדשה.‬
‫גברתי. היי, שמי אריק.‬
‫אני כאן כדי לעשות שרירים, לא חברים.‬ ‫-אני חטוב יותר. תראי את זה.‬
‫יש לי גוף שקל להזדהות איתו.‬ ‫נהדר לטלוויזיה.‬
‫לטלוויזיה. אי הפיתוי והבגידה.‬ ‫תלבשו את הבגדים שלכם.‬
‫מחסלים אותנו. אני צריכה את התיק הזה.‬
‫תטעינו אותי בתחמושת!‬
‫תביאו לה תחמושת!‬ ‫-תביאו!‬
‫כחולים, מי ניגב לכם‬ ‫את הישבן כשהייתם תינוקות?‬
‫אימא שלי!‬ ‫-האימהות שלנו!‬
‫מי קשר לכם את השרוכים כשהייתם ילדים?‬ ‫-האימהות שלנו!‬
‫תילחמו למען האימהות שלכם!‬
‫קדימה, כחולים!‬ ‫-קדימה, כחולים!‬
‫נאנדו, תיזהר!‬
‫כל הכבוד, המפקדת אלי.‬
‫יש!‬
‫אתה בחוץ!‬
‫רוצו!‬
‫את רואה אותם?‬
‫תשמידו את הילדים היפים שלי!‬
‫אתם הולכים להפסיד!‬
‫זה לא טוב.‬
‫רציתם להפוך אותי ללוחמת?‬
‫אני לוחמת!‬
‫תקשיב, אני חושבת שעלינו‬ ‫לשתף פעולה כדי לפסול אותה.‬
‫עשינו עסק.‬
‫זה הוגן?‬
‫הכול הוגן באהבה וקאבלואי.‬
‫לך על זה.‬
‫- עשן -‬
‫זה היה מושלם. זה לגמרי מבלבל אותה.‬
‫כן.‬ ‫-אתה משחק מלוכלך, נאנדו?‬
‫אני לא רואה אותה. איפה היא?‬
‫ראית לאן היא הלכה?‬
‫לא ראיתי. קדימה.‬
‫אימא!‬
‫כן!‬
‫וואו! חטפת קאבלואי.‬
‫נפסלת!‬
‫גברת טורז השיגה את הדגל האדום!‬
‫אם היא תשיג את הדגל הירוק, היא תנצח!‬
‫איך הרשית לזה לקרות?‬ ‫-מה?‬
‫היי, בריאן, אפשר להשתמש בטלפון שלך לרגע?‬
‫אני צריך לסדר משהו בעבודה.‬
‫תוכל להגיד עליי מילה טובה לאשתך?‬
‫בטח.‬
‫רגע, חכו.‬
‫אימא, קדימה. זה נגמר.‬ ‫לא נשארו לך אפילו בלונים.‬
‫אז למה יש לך פחד בעיניים, בתי?‬
‫לא, את יותר מפחדת.‬
‫את.‬
‫לא, את!‬
‫את!‬ ‫-את!‬
‫רגע!‬
‫זאת אימא שלי!‬
‫עשינו זאת!‬
‫כחול לתמיד!‬
‫כן!‬
‫שלחנו את מצלמות-הננו?‬ ‫אבל אין לנו עדיין אישור.‬
‫תגידי לאלן שיחזיר בחזרה את הסחורה.‬
‫אבא?‬ ‫-מותק.‬
‫דיברת בטלפון?‬ ‫-לא. טלפון? לא.‬
‫הסתובבתי בחוץ, הסתכלתי על הטבע.‬ ‫אני אוהב את הטבע.‬
‫טוב, נראה שדיברת.‬
‫לא, לא דיברתי.‬
‫לא.‬ ‫-אבא, אתה שומע את זה?‬
‫מה?‬ ‫-זה בטח מגיע מהשיח הזה.‬
‫היא נפלה מהקן שלה.‬
‫כן.‬
‫עלינו להחזיר אותה.‬
‫מה?‬ ‫-חשבתי שאתה אוהב את הטבע.‬
‫כן, מותק, אבל זה עץ מאוד גבוה.‬
‫אבא, אם תעזור לציפור, אני לא אספר‬ ‫לאף אחד שראיתי אותך מדבר בטלפון.‬
‫רגע!‬
‫קדימה, אבא! מהר!‬
‫הם שוב משפחה, מותק.‬
‫כן אבא!‬
‫זה היה רעיון טוב, מותק. תודה.‬
‫מה זה?‬
‫היא חושבת שאתה גונב‬ ‫את התינוקות שלה! רק ניסינו לעזור!‬
‫אליסון, מותק!‬
‫אליסון!‬
‫רד למטה, אבא!‬
‫אני יורד, מותק!‬
‫אתה בסדר, אבא?‬
‫כן, מותק.‬
‫אני בסדר.‬
‫אלוהים אדירים! תפסיקו!‬
‫תקראי לאימא שלך!‬
‫וואו, זה היה מדהים.‬
‫רואה? אני לא תמיד הורסת כיף.‬
‫טוב, היום את לא.‬
‫אימא, אין סיכוי שתחזיקי מעמד כל היום.‬
‫אני עדיין אומרת כן, נכון?‬ ‫-תתקשרו למוקד החירום!‬
‫אליסון!‬ ‫-זה אבא?‬
‫כן, זה הוא.‬
‫אחיך לוקח אותך להשיג‬ ‫קרח יבש אחרי ביה"ס, נכון?‬
‫אנחנו בסדר. דרך אגב,‬ ‫הרבה מאוד אנשים מגיעים הערב.‬
‫זה יהיה מדהים.‬
‫נפלא.‬
‫אתה בטוח שאתה צריך כל כך הרבה סודה לשתייה?‬ ‫-כן, זה זרז טוב יותר.‬
‫סמוך עליי. אני מומחה לזרזים.‬
‫אליסון! תתקשרי למוקד החירום!‬ ‫-אצטרך לחזור אליך עוד מעט.‬
‫תתקשרו למוקד החירום!‬
‫אנחנו צריכים רופא, מיד!‬
‫הייתה התקפת ציפורים מחרידה.‬
‫מה? יש לי כלבת?‬
‫לא, בית החולים הזה דפוק, אז הגזמתי‬ ‫כדי לזרז אותם, לא התכוונתי למשחק מילים.‬
‫היא צוחקת. את צוחקת, נכון?‬
‫בטח.‬
‫הנה חדר ההמתנה.‬
‫קייטי, את האחראית. בסדר.‬
‫כולם להישאר איתה, כדי שאמצא אתכם אח"כ.‬
‫מהר!‬ ‫-תישאר. זה בסדר.‬
‫בסדר, מר טורז, אתה יכול להירגע.‬
‫השריטות שטחיות. אתה תהיה בסדר גמור.‬
‫יופי. אז אין זעזוע מוח, אין כלבת,‬ ‫אין חבלות? הוא מוכן ללכת?‬
‫הוא בסדר גמור.‬
‫אשלח אחות שתשחרר אותך.‬ ‫-תודה.‬
‫אתה בסדר. זה נהדר.‬ ‫-כן.‬
‫אני אביא את הילדים, אין צורך שתמהר.‬
‫מותק אני שונא להיות‬ ‫זה שמבאס, אבל הגוף שלי גמור.‬
‫נוכל לסיים את זה ביום אחר, בבקשה?‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫כן, אני מניחה שאם אתה‬ ‫לא מרגיש טוב, כמובן שנלך הביתה.‬
‫תודה.‬ ‫-אלוהים.‬
‫אולי אקפוץ למשרד ואז אלך הביתה ואנוח.‬
‫סליחה, מה אמרת?‬
‫אולי אקפוץ למשרד.‬
‫אז אתה לא מרגיש טוב מספיק‬ ‫כדי לסיים את היום הזה בשביל המשפחה שלנו,‬
‫אבל אתה מרגיש טוב מספיק כדי לקפוץ למשרד.‬
‫זה רק משבר קטן שקרה הבוקר.‬
‫קרלוס, אתה רוצה לבטל‬ ‫את היום הזה, זאת הבחירה שלך,‬
‫אבל אתה אומר את זה לילדים.‬ ‫תורך להיות האיש הרע.‬
‫גברת טי. היי, תשמעי.‬
‫אמרתי לקרן שאתן לה את יום ה"כן",‬ ‫והיא אפילו לא רוצה אותו.‬
‫יש לנו אמבולנס עם סירנה.‬
‫תחשבי על האפשרויות.‬
‫תתבגרי, ג'ין. ברצינות.‬
‫אולי תשתחררי קצת, קרן?‬
‫תירגעי.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, בדיוק רבתי עם בעלי!‬
‫ואת רוצה שארביץ לו?‬ ‫-לא, שום דבר כזה.‬
‫למשוך לו את התחתונים מאחור?‬ ‫-לא!‬
‫לא, פשוט היום היה היום הראשון מזה כשנה,‬
‫שהרגשתי שאנחנו בעסק הזה יחד.‬
‫כן.‬ ‫-ואז הוא פשוט היה חייב להפוך לרכרוכי.‬
‫נשמע כמו קרן.‬
‫היא כועסת כי לקחתי את‬ ‫כל החסכונות שלנו וקניתי צי אמבולנסים,‬
‫ואני בקושי יודעת לנהוג בזה.‬
‫אבל אי אפשר להכריח אנשים להשתנות.‬ ‫את צריכה לעשות מה שמתאים לך,‬
‫והוא יכול להצטרף למסיבה‬ ‫או שזה ההפסד שלו. את יודעת?‬
‫זה כל כך נכון.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫מותק, אפשר לדבר איתך לרגע?‬
‫כן.‬
‫תראי, אני מרגיש ממש רע.‬
‫אני לא רוצה להיות זה שמקלקל.‬
‫אל תרגיש רע.‬
‫אתה לא זה שמקלקל. תעשה מה שמתאים לך.‬ ‫אתה יכול להצטרף למסיבה הזאת או לא.‬
‫בסדר?‬
‫חבר'ה, בואו נראה מה יש לכם.‬ ‫בקשה מספר ארבע. תנו לי לראות.‬
‫בסדר, מספר ארבע.‬ ‫פארק השעשועים "פוטס אן סטאף".‬
‫זה יהיה מאוד מגניב. יהיה לנו כיף.‬
‫אבל זה לא משתווה‬
‫למג׳יק מאונטן!‬
‫מה?‬
‫אבל רגע, מה לגבי כלל המרחק?‬
‫החלטתי לחרוג מהכללים.‬
‫ולאבא שלכם יש משהו שהוא רוצה לומר.‬
‫קדימה, אבא.‬
‫ובכן, חבר'ה, אני מרגיש…‬
‫אני מרגיש קצת…‬
‫אני מרגיש קצת חולה.‬
‫אתה חולה?‬
‫אתה הולך הביתה?‬
‫אני חושבת שאולי יש לי קדחת מג׳יק מאונטן!‬
‫רגע, אבל איך נגיע לשם?‬ ‫-כן.‬
‫כי רכב השטח נמצא בשדה הקאבלואי,‬ ‫ועם התנועה בכבישים, זה ייקח נצח.‬
‫ברור. זה יום ה"כן"!‬
‫אנחנו מוכנים לטירוף של רכבות הרים?‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫רק שיהיה ברור, אם אקבל מקרה חירום.‬
‫אצטרך להשאיר אתכם בצד הכביש.‬
‫מה אם אנחנו מקרה החירום?‬ ‫-אלוהים.‬
‫מצחיק.‬
‫אלוהים. תחזיקו חזק.‬
‫בסדר, אתם יכולים לצחוק עליי‬ ‫אם אתם רוצים, אבל הבאתי בגדים נקיים.‬
‫אלוהים!‬ ‫-לכל מקרה!‬
‫תודה רבה, אימא.‬ ‫-זאת אימא נהדרת.‬
‫אני יודעת שאת שונאת‬ ‫כשאני מלבישה אותך. אבל ניסיתי.‬
‫עדיף מלהריח ממיץ. אז…‬
‫זה מג׳יק מאונטן, מותק!‬
‫תסתכלי על הדרך, בבקשה.‬
‫הבנתי. סליחה.‬
‫שימו לב, מבקרי הפארק,‬
‫משפחת טורז הגיעה ליום ה"כן" הזה,‬
‫ואני רוצה שאתם תגידו כן,‬ ‫ושאתם תגידו כן. זה נכון.‬
‫כל העניין הוא לומר כן,‬ ‫אז תתכוננו לקצת כיף!‬
‫טוב, חבר'ה. מישהו יכול להביא לי חטיף?‬
‫אתם חייבים להגיד כן.‬
‫לא!‬
‫למה אמרתי לזה כן, קייטי?‬
‫בסדר גמור.‬
‫- צמר גפן מתוק -‬
‫נהדר. בבקשה, מותק.‬ ‫-תודה.‬
‫נחמד לצאת מהבית עם כולם.‬
‫ואנחנו צריכים לעשות‬ ‫את זה יותר כי את מתבגרת.‬
‫אנחנו צריכים לנצל את זה.‬
‫טוב, אני אקנה צמר גפן מתוק. רוצה קצת?‬
‫לא, תודה, מתוקה.‬
‫היי, קייטי. ה…‬
‫- אלה הבחורים שבת הדודה שלי‬ ‫תכיר לנו הערב -‬
‫- הגבוה חושב שאת חמודה -‬
‫נהדר.‬
‫אני צריכה שתשלחי הודעה לליילה ותגידי לה‬
‫שבת הדודה שלה לא לוקחת‬ ‫אותך לפליק פסט, אלא אימא שלך.‬
‫מה?‬
‫טוב, תישאר כאן עם אחותך. בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫היא מנסה להכיר לכן כמה בחורים מבוגרים.‬
‫למה הסתכלת בטלפון שלי?‬ ‫-שכחת אותו שם.‬
‫ברור שאת מגזימה, כי אני‬ ‫לא יכולה לשלוט במה שליילה שולחת.‬
‫היא הגיבה להודעה ששלחת.‬ ‫"בחורים בבית הספר שלי כל כך משעממים."‬
‫אז חיטטת.‬
‫ברגע שראיתי את התמונה,‬ ‫כן, פתחתי את הטלפון שלך.‬
‫אבא, אתה יכול בבקשה לגבות אותי?‬
‫אני יודעת שאת רוצה עצמאות.‬ ‫אני מבינה שאני המבאסת,‬
‫אבל תני לי להיות ברורה, קייטי.‬
‫אם לא אקח אותך להופעה הערב, את לא הולכת.‬
‫סיימתי עם יום ה"כן". סיימתי.‬ ‫-טוב, את מרותקת.‬
‫אני לא מאמינה ששכנעת אותי לחשוב‬ ‫שבאמת השתנית. את באמת לא סומכת עליי.‬
‫זה לא קשור לאמון. זה קשור בלהיות הורה שלך.‬ ‫-בחייך, תעשי לי טובה.‬
‫מה שקורה הוא שאני לא צריכה‬ ‫אותך יותר ואת לא יכולה להתמודד עם זה.‬
‫קטרינה, די.‬
‫זה מספיק.‬
‫קחי את אחיך ואחותך לקרוסלה.‬
‫לכי עכשיו.‬
‫חבר'ה, בואו.‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬
‫לקרוסלה.‬
‫זה היום הכי טוב אי פעם!‬
‫יש!‬ ‫-יש!‬
‫אתם לא מבינים?‬
‫אימא ואבא פשוט משתמשים‬ ‫ביום הזה כדי להשתלט עלינו.‬
‫הם חושבים שאם הם יתנו לנו את יום ה"כן",‬ ‫נעשה מה שהם רוצים עד סוף חיינו.‬
‫אין מצב.‬
‫כן. אין מצב.‬
‫זה הכל בלוף אחד גדול.‬
‫אז אם היום הזה הוא בלוף גדול,‬ ‫אני מקווה שיבלפו אותי כל החיים.‬
‫כן. גם אני.‬
‫חוק ברזל. לא הייתי צריכה להסתכל‬ ‫בטלפון שלה. אין פלא שהיא כעסה.‬
‫אבל זה היה שם, והייתה שם תמונה של בחור.‬
‫אני שונאת כשהיא שונאת אותי.‬
‫היא לא שונאת אותך.‬ ‫היא פשוט מחפשת את האינדיבידואליות שלה.‬
‫מחפשת אינדיבידואליות. זה מעצבן.‬
‫אני מקווה שהיא מבינה‬ ‫שהכול מגיע ממקום של אהבה.‬
‫אני יודע.‬ ‫-אתה לא?‬
‫היא פשוט הילדה הקטנה שלנו.‬
‫היא לא כל כך קטנה.‬
‫תראה את בובת הגורילה הזאת. היא נראית‬ ‫בדיוק כמו זאת שקייטי נהגה להסתובב איתה.‬
‫היא קראה לה "מר גולילה".‬
‫כן, אני זוכר שהיא נהייתה מאוד מטונפת.‬
‫כן, היה לה מושב משלה במכונית.‬
‫לקחנו אותה לכל מקום,‬
‫והיא הייתה כל כך חמודה‬ ‫עם הצמות והסרבל והלב על הכיס.‬
‫כן.‬
‫אז, כשהיא אהבה אותי‬ ‫והייתה החברה הקטנה שלי.‬
‫אני יודע.‬
‫מה אתם אומרים? רוצים לשחק?‬ ‫-לא, זה בסדר. תודה.‬
‫קרלוס, אני רוצה לשחק.‬ ‫אני אזכה בגורילה הזאת בשביל קייטי.‬
‫ואז היא לא תהיה רעה אליי.‬ ‫-את בטוחה?‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אני רוצה לזכות בזה, בבקשה.‬
‫תצטרכי לנצח את הגברת הנחמדה הזאת.‬ ‫-בסדר. היי. מה שלומך?‬
‫אני צריכה לזכות בגורילה הוורודה‬ ‫בשביל הבת שלי, קייטי. אנחנו רבנו.‬
‫ומה אם אני רוצה לזכות בגורילה הזאת?‬
‫כבר יש לי את הכחולה והחומה.‬ ‫עכשיו אני צריכה ורודה.‬
‫רק תהיי עדינה איתי, טוב? כבוד בין בנות.‬
‫מותק, קייטי כבר לא בת חמש, בסדר?‬ ‫-אני יודעת שהיא לא.‬
‫אבל כשהיא תראה את הגורילה, היא תדע‬ ‫שאני אימא שלה ותזכור כל מה שעשיתי למענה.‬
‫בסדר, מוכנות?‬
‫מותק, אני חושב שכדאי שנלך.‬ ‫-אל תסיח את דעתי. אני במשימה.‬
‫מוכנות?‬
‫תזרקו!‬
‫את הולכת להפסיד, גברת.‬
‫זה כל כך צמוד!‬
‫זה כי הייתי צריכה לנסוע שלוש שעות‬ ‫למחנה שלה להביא לה את פלטת השיניים.‬
‫זה כי בורח לי פיפי בכל פעם שאני מתעטשת.‬
‫אולי תשתקי?‬
‫בסדר, בואו נתנהג בספורטיביות.‬
‫זה כי גרמת לי לאמן אותך‬ ‫שלוש פעמים לישון לילה שלם.‬
‫תסתמי!‬
‫זה בשביל הבת שלי, קייטי!‬ ‫-שקט!‬
‫ניצחתי! אל תתעסקו עם אימא.‬
‫לא.‬
‫אני ניצחתי.‬
‫על מה את מדברת? ניצחתי.‬ ‫מעולם לא ניצחתי בשום דבר. ניצחתי!‬
‫לא, אני ניצחתי, בהפרש קטן.‬
‫בחייך, כולנו ראינו את זה. היא ניצחה.‬ ‫-זאת הייתי אני. אני ניצחתי.‬
‫גברת צ'יטה?‬ ‫-מה?‬
‫תוכלי להגיד לה שברור שניצחתי?‬ ‫הייתי כמו צלפית.‬
‫באמת? אני צלפית, בסדר?‬
‫לא, את לא. אני זכיתי בגורילה!‬ ‫-מותק!‬
‫אני לא מתערבת בזה.‬ ‫-אליסון, זה לא שווה את זה!‬
‫זאת הגורילה שלי!‬
‫חתיכת עקרת בית רמאית מהפרברים!‬
‫היי, לא, אל תעשי את זה!‬ ‫יש לי כרטיסים. תשחקי שוב, בסדר?‬
‫אני לא צריכה לזכות בזה שוב.‬ ‫אתה עורך דין. אתה מבין בצדק!‬
‫זאת אשתי!‬
‫תתכופפי!‬
‫אבטחה!‬
‫את…‬
‫לא! גברת, בבקשה, לא!‬
‫תירגעי!‬
‫למה זה כל הזמן קורה לי? מותק.‬
‫בשביל התינוקת שלי, תני לי את ה"גולילה".‬ ‫-אם את כזאת אימא נהדרת, אז איפה ילדייך?‬
‫לא!‬
‫אל תדברי איתי על הילדים שלי!‬
‫בואי נלך, גברת.‬
‫קרלוס, תפוס את ה"גולילה" הזאת עבורי!‬ ‫-תשחררי!‬
‫זה כל מה שיש לך?‬
‫זה בשביל התינוקת שלי!‬ ‫-תעזבי!‬
‫-איפה האישה הזאת? איפה ה…‬ ‫-לא, מותק, תפסיקי! לא, את…‬
‫- שריף, סנטה קלריטה -‬
‫מי משגיח על הילדים שלנו?‬ ‫-אני אוהב את החוק. בגלל זה אני עורך דין.‬
‫פרופיל.‬ ‫-אלי בדרך כלל אוכלת חטיף עכשיו.‬
‫אגודל.‬ ‫-אבל יש חוקים ויש חוקים.‬
‫גברתי?‬ ‫-יש שייקים אורגניים בתיק שלי.‬
‫אל תזוזי, בבקשה.‬
‫אפשר להצטלם שוב?‬ ‫-להרים סנטר.‬
‫קדימה, אנטוניו.‬
‫אז שמתי את התמונה של האיש הרע כאן‬ ‫כדי שאמצא אותך. לא משנה איך תיראה.‬
‫תוכל לעשות אותו קירח?‬ ‫-אני לא יודע. אני יכול…‬
‫לעשות אותו קירח?‬
‫הוא דומה לך.‬
‫רגע, מה?‬
‫אני רוצה זקן.‬
‫גם אני, אתה יודע?‬
‫אתה מתכוון… כן. סליחה. הייתי צריך לדעת.‬
‫בואו נראה.‬
‫זקנקן יפה, אחי. תן כיף. בסדר?‬ ‫-תודה.‬
‫יש לך מוהוקים?‬
‫יש לי מוהוקים.‬ ‫-תן לו מוהוק!‬
‫בסדר, רגע.‬
‫תוכל להפוך אותו לפיראט?‬
‫זה יותר מדי מורכב.‬
‫יידרש שוטר ממש אדיר כדי…‬
‫קפטן קקי בתחתונים נמצא כאן!‬
‫עיר הפירטים.‬
‫זאת הייתה הגורילה שלך, מותק.‬
‫תודה. זאת הייתה הגורילה שלי.‬ ‫-כן.‬
‫אני מקווה שאת מאושרת, רמאית.‬
‫את יודעת מה, מותק?‬ ‫אני לא חושב שאת כועסת על הגורילה.‬
‫באמת?‬
‫לראות אותך עם קייטי…‬
‫את מדהימה.‬
‫זה להיות הורה.‬
‫וכל מה שעשיתי זה להכריח אותך‬ ‫לעשות את הדברים הקשים, נכון?‬
‫את לא צריכה עזרה מיום ה"כן".‬
‫מה שאת צריכה הוא שותף.‬
‫זה מה שאני אהיה מעתה ואילך,‬
‫השותף שלך.‬
‫אני אוהבת אותך, יקירי.‬
‫גם אני אותך, מאוד.‬
‫בואו, היי! חדשות טובות.‬ ‫אנחנו נפסיק להפריע לך.‬
‫תאתא ובאבא שלנו באו לקחת אותנו הביתה.‬ ‫-אלה כינויים חמודים.‬
‫וממש מהר, רציתי לומר כמה אני מצטערת‬
‫שנאלצת לפגוש את ההורים שלנו ככה.‬ ‫הם באמת אנשים טובים, רק שיקול דעת גרוע.‬
‫זאת לא אשמתכם. שמעתם אותי?‬
‫עכשיו, איפה תאתא ובאבא?‬
‫מה?‬
‫אז איפה תאתא ובאבא?‬
‫הם מחכים ברכב.‬ ‫-כן, הם מחכים ברכב.‬
‫הסיאטיקה של באבא.‬
‫התקף ממש קשה.‬
‫אלוהים אדירים. אלוהים.‬ ‫זה נשמע נורא. אני כל כך מצטער.‬
‫הוא כל כך אמיץ. אל תגרמו לו לחכות.‬ ‫-אנחנו הולכים. תודה.‬
‫אני ארשום שיצאתם. בהצלחה.‬
‫נעים להכיר אותך.‬ ‫-ביי.‬
‫אהיה בודד בלעדיכם, אבל אל תדאגו.‬
‫יש לי חברים אחרים.‬
‫היי, ג'ולי.‬
‫היי.‬
‫אחותי, אני לא מאמינה שההורים שלך בכלא.‬
‫זה מטורף, נכון?‬
‫אנחנו באמת עוזבים את אימא ואבא?‬
‫זאת לא אשמתנו שהם בבית הסוהר ביום ה"כן".‬
‫אבל אנחנו לא אמורים לקבל טרמפ מזרים.‬
‫טוב, אתם מכירים את ליילה,‬
‫וג'ולי, היא בת הדודה של ליילה.‬
‫כלומר, תראי, הן אפילו שמו מושב בטיחות.‬ ‫חבר'ה, תחשבו על הצד החיובי.‬
‫עכשיו האירוע המרכזי הגדול שלכם‬ ‫יכול להיות עוד יותר גדול.‬
‫אדיר!‬ ‫-מה זה?‬
‫מה הקטע עם כל הצינורות והדליים?‬
‫זאת רק מסיבת חנונים. היי חבר'ה.‬ ‫-נאנדו!‬
‫אני חושבת שזה משהו שהיינו צריכים לדבר…‬
‫היי, חכו! בואו נתחיל במסיבה!‬
‫- פונץ' טרופי -‬
‫- סודה לאפייה -‬
‫את נראית יפה!‬
‫תודה, אלי.‬
‫אני לא יכולה ללכת.‬ ‫-מה?‬
‫אני לא יכולה ללכת.‬
‫מצטערת. אני לא יכולה לעזוב אותם.‬ ‫מה אם משהו יקרה?‬
‫אני הבכורה. זאת האחריות שלי.‬
‫אבל ממזמן רצית ללכת להופעה הזאת.‬
‫ואנחנו נהיה בסדר.‬ ‫לא נקבל החלטות גרועות. מבטיח!‬
‫אתה מבטיח לשלוח לי טקסט אם משהו יקרה?‬ ‫-בהחלט.‬
‫קדימה, קייטי. החבר'ה כבר שם.‬
‫בסדר. בבקשה, תשמרו על עצמכם.‬
‫הילדים בסדר?‬
‫כן, ויש לי חדשות מדהימות.‬
‫הפארק לא מגיש תלונה.‬
‫תודה לאל.‬ ‫-כן!‬
‫הם בדקו את צילומי האבטחה,‬ ‫ומסתבר שאכן זכית בגורילה.‬
‫ידעתי את זה.‬ ‫ידעתי שזכיתי בגורילה הזאת. ידעתי שאני…‬
‫בסדר.‬
‫גם היא משוחררת?‬
‫עוד מעט.‬
‫אלוהים. הנה, תיקחי את זה את.‬
‫את תיקחי את ה"גולילה". זכית בה בהגינות.‬
‫תודה.‬ ‫-קדימה.‬
‫קדימה.‬
‫קייטי?‬ ‫-נאנדו?‬
‫אלי? איפה הילדים שלנו?‬
‫סליחה, שכחתי לספר לך.‬ ‫תאתא ובאבא אספו אותם.‬
‫תאתא ובאבא גרים בפיטסבורג.‬
‫אבל הם כאן בחופשה?‬
‫לא, הם לא.‬ ‫-נתת לילדים שלנו לעזוב לבדם?‬
‫כשאת אומרת זאת בקול רם,‬ ‫אני מבין שזאת הייתה טעות.‬
‫הו, לא.‬
‫אתה מאמין?‬
‫אנחנו מצליחים לעשות זאת.‬ ‫כדאי שאבדוק מה עם ההפתעה הגדולה.‬
‫כן. בסדר. נתראה שם.‬
‫מי מוכן לעשות ניסים מדעיים?‬
‫שם?‬ ‫-היילי פטרסון.‬
‫אני גרה בצד השני של הרחוב.‬
‫- מסיבה: אלי, נאנדו, ג'רמי, קייטי? -‬
‫מצטערת, את לא ברשימה.‬
‫סתם צוחקת. אני אפילו‬ ‫לא יודעת לקרוא. תכנסי פנימה.‬
‫כן.‬ ‫-אתם מוכנים?‬
‫קדימה, נאנדו!‬
‫גם נאנדו לא עונה.‬
‫אנחנו יודעים שקייטי בפליק פסט,‬ ‫אז נאנדו ואלי בטח באירוע המרכזי?‬
‫מה שזה לא יהיה.‬
‫הילדים שלכם השאירו את זה כאן.‬ ‫אתם מתכוונים לאירוע המרכזי הזה?‬
‫מסיבת חנונים. איפה תערוך מסיבת חנונים?‬
‫הוא בן 11. הוא עורך אותה בבית.‬
‫עלינו להתפצל ולכבוש.‬
‫אני אלך לבית ואפסיק את המסיבה.‬
‫אתה מבין שתצטרך להיות‬ ‫הבחור הרע לקבוצה של ילדים.‬
‫אני יודע. אני אטפל בזה.‬
‫תודה על הכרטיס הנוסף.‬
‫כן, כמובן.‬
‫טוב, אימא שלי כבר לא יכולה‬ ‫להשתמש בו כי היא בכלא, אז…‬
‫זה כל כך מטריף.‬
‫היי,‬ ‫-מה קורה?‬
‫מה קורה?‬ ‫-מה המצב?‬
‫היי.‬
‫קייטי.‬ ‫-ליילה.‬
‫צ'ייס.‬
‫רוב. חולצה הורסת.‬
‫תודה.‬
‫איך הולך, אחי?‬ ‫-כמעט סיימתי.‬
‫ברגע שתאסוף את כולם בחצר האחורית,‬ ‫תשלח לי הודעה, ונוסיף את הזרז.‬
‫אל תשכח את הצינורות.‬ ‫-אני אטפל בזה.‬
‫זה יהיה אדיר.‬
‫אני יודע!‬
‫מותק, תגידי לאימא של נאנדו‬ ‫שלעולם אני לא אעשה יום "כן".‬
‫בסדר, אימא.‬
‫תקשיבי, אני אוהב להפעיל‬ ‫את הסירנה שלי ופשוט לטוס בעיר.‬
‫אנחנו נוסעים מאוד מהר.‬ ‫אבל אני חושב שאולי את קצת מגזימה.‬
‫זאת נערה שכועסת על אימא שלה,‬
‫והיא עומדת להיפגש עם ג'יפות של בחורים‬
‫שבטח יש להם שפם והם צריכים להתגלח.‬
‫אני לא יודעת אם אתה יודע משהו על בני נוער,‬ ‫אבל זה מתכון להכניס את עצמך למצב נוראי.‬
‫לא הכרתי את המונח "ג'יפות",‬ ‫אבל זה נשמע רע.‬
‫יודע מה? זכיתי בהתערבות הזאת.‬ ‫-כן.‬
‫זכיתי בכרטיס בהגינות, והיא גנבה אותו ממני.‬
‫לא אמרתי לא ביום ה"כן". זאת הייתה העסקה.‬
‫זאת הנסיעה הראשונה שלי ברכב הזה.‬
‫אתה רוצה שאנהג?‬
‫לא, אני בסדר. אני אדם בוגר.‬
‫טוב.‬
‫אתה רוצה להילחם? קדימה!‬ ‫-חבר'ה!‬
‫חבר'ה, זה לא מגניב.‬
‫אני אכסח אותך.‬
‫בחייכם. תפסיקו!‬
‫שברתם את המנורה.‬
‫תפסיקו!‬
‫לא! מה אתם עושים?‬
‫בחייך, טיילר!‬
‫אלי, אל תפתחי את זה.‬
‫אני אוהבת מדע!‬
‫אף פעם לא שתיתי משקה קל.‬ ‫ההורים שלי לא מרשים לי.‬
‫אלי!‬
‫זה אדיר!‬
‫תפסיקי! עלינו להשתלט על המסיבה הזאת.‬
‫איך זה יכול להיות כיף?‬ ‫חשבתי שזה האירוע המרכזי.‬
‫כן, נכון, אבל תראי את זה.‬
‫כולם, בואו לחצר האחורית.‬
‫האירוע המרכזי הוא בחצר האחורית.‬
‫איך נמצא אותה? כולם לבושים כמו חיות.‬
‫תגיע לבמה.‬ ‫-בסדר.‬
‫זוז! לכי!‬ ‫-אני מחפשת את הבת שלי.‬
‫זה גרוע משחשבתי.‬ ‫-הקרסוליים שלי חלשים.‬
‫היי.‬ ‫-איפה היית?‬
‫ג'ולי סידרה לנו אוהל. כולנו נבלה שם.‬
‫למה אנחנו הולכים לאוהל?‬
‫בחייך, קייטי. אל תבאסי.‬
‫רק פגשנו את הבחורים האלה.‬ ‫הם עלולים להיות מפוקפקים.‬
‫ליילה, אני לא יכולה.‬
‫זה לא מרגיש נכון.‬
‫אני מניחה שנתראה מאוחר יותר?‬
‫סליחה, בבקשה.‬ ‫-קייטי?‬
‫קייטי?‬ ‫-היי!‬
‫בסדר. מצטער. היא פשוט לחוצה.‬ ‫-סליחה.‬
‫אני רואה מאבטח.‬
‫נהדר.‬ ‫-תראה לו את התג שלך.‬
‫סליחה, אדוני?‬ ‫-אדוני?‬
‫הבת שלי כאן ללא רשותי.‬ ‫אני חייבת למצוא אותה.‬
‫אין בעיה.‬
‫אשים את התמונה שלה על המסך הענק.‬
‫תודה רבה. תודה.‬
‫הוא היה סרקסטי. חכמולוג.‬
‫קייטי טורז?‬ ‫-תודה! לילה טוב!‬
‫אני צריכה לעלות על הבמה הזאת.‬
‫לא, לשם הולכים המוזיקאים.‬
‫לא, היא כל כך תכעס עליי,‬ ‫שהיא תצטרך להגיע לבמה,‬
‫ואז נמצא אותה,‬ ‫ושום דבר אחר לא יכול להשתבש.‬
‫אבל מה אם היא תשנא אותך לנצח?‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫מה זאת האבקה הלבנה המופלאה הזאת?‬
‫סוכר.‬
‫וואו.‬
‫האירוע המרכזי נמצא שם בחוץ.‬
‫יש לי הפתעה גדולה.‬
‫כולם לחצר האחורית!‬
‫זה אלבום החתונה של ההורים שלי.‬ ‫-למי אכפת? ההורים שלך בכלא.‬
‫אמרתי לא!‬
‫חשבתי שזה יום ה"כן".‬ ‫-תפסיק!‬
‫אוי, לא. מה עשיתי?‬
‫הגיע הזמן להפתעה!‬
‫לא! אלי! תחזרי!‬
‫אין הפתעה!‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫אלי, לא.‬
‫אבל זה יום ה"כן".‬
‫אלי.‬
‫תני לי את הזרז.‬
‫אני רוצה לראות קצף.‬
‫את תראי, אני מבטיח.‬
‫אבל אנחנו צריכים לחבר את הצינורות‬ ‫כדי שזה יתפזר לחצר האחורית.‬
‫בסדר.‬
‫אבל מהר.‬
‫לא!‬
‫אלוהים.‬
‫מצטער שלא הידקתי את המכסים,‬ ‫אבל לפחות זה עובד.‬
‫כן, בבית.‬
‫וואו.‬
‫ההורים שלי יהרגו אותי.‬
‫חבר'ה, נאנדו הפעיל פצצת קצף למעלה!‬
‫וואו, זה יורד במדרגות.‬
‫זה כל כך הרבה קצף.‬ ‫-קדימה, חבר'ה.‬
‫זה יאכל אותנו!‬
‫אל תדאגו! זה מורכב ממוצרים‬ ‫פשוטים שתמצאו במטבח שלכם.‬
‫לא!‬
‫זהירות, פיצוץ!‬
‫קדימה, נאנדו!‬
‫תפסיקו! לא!‬
‫אלוהים!‬
‫זה לא מגניב, חבר'ה! בחייכם!‬
‫כן!‬
‫לא! תפסיקו לזרוק קצף!‬
‫בבקשה, תפסיקו!‬
‫טאשה!‬
‫מה את עושה בקליבלנד?‬
‫אני לא טאשה, ואנחנו לא בקליבלנד.‬ ‫מצטערת. אני חייבת ללכת.‬
‫- הכול בסדר? -‬
‫לא!‬
‫למישהו יש מטען? יש לכם מטען?‬
‫מעולם לא הייתי מאחורי הקלעים.‬ ‫-אנו קרובים. תתרכז בלהגיע לבמה.‬
‫אנו רק צריכים לעבור את הבחור הזה.‬ ‫-אני אטפל בזה.‬
‫אחי לחוק. אני מעריך…‬
‫שנעבור אותו בריצה?‬ ‫-לא, בהחלט לא.‬
‫לא אכפת לי. תגיד לו.‬
‫אמרתי, "אנחנו עולות בעוד חמש דקות."‬
‫וזאת H.E.R. אלוהים, זאת H.E.R.‬
‫למה את מתכוונת?‬ ‫-תראה, זאת H.E.R.‬
‫ה-H.E.R. הו, אלוהים.‬
‫לא אכפת לנו.‬ ‫אנחנו ליד ידוענים כל היום, אז…‬
‫בילי, קרעתי את החולצה.‬ ‫אני צריכה תופרת, בדחיפות.‬
‫כן. היי, יש לנו תופרת מאחורי הקלעים?‬
‫בטח.‬
‫תוכלי לפחות להשיג לי ערכת תפירה.‬
‫לי יש ערכת תפירה.‬
‫יש לה… אנחנו נכנסים.‬
‫יש לי ערכת תפירה. כל הצבעים.‬ ‫-יש לה את זה.‬
‫אוכל לתפור את זה אם תרצי.‬ ‫-זה בסדר מבחינתך?‬
‫כן!‬ ‫-נפלא.‬
‫תודה רבה. תודה.‬ ‫-תפסתי.‬
‫אני אוהבת להיות מוכנה, יש לי שלושה ילדים.‬ ‫אי אפשר לדעת מתי יקרה משהו.‬
‫תקשיבי, אני חייבת לומר לך,‬ ‫הבת שלי ואני מעריצות ענקיות‬
‫ומוקירות תודה על האומנות שלך.‬
‫אנחנו יודעות עלייך הכול.‬
‫וואו.‬ ‫-כמו מטרידנית.‬
‫תודה. תודה רבה, ותודה שעזרת לי.‬
‫אין לך מושג עד כמה את מצילת חיים עכשיו.‬
‫את צריכה להיות בסדר. רק רגע. סליחה.‬
‫בבקשה.‬
‫אני מצטערת להפריע לך,‬ ‫ואני מקווה שזה לא בלתי הולם, אבל…‬
‫אני צריכה שתעזרי לי.‬
‫זה לא נראה כל כך נורא.‬
‫תודה על הטרמפ, אדוני השוטר.‬ ‫-בסדר.‬
‫נאנדו?‬
‫אלי! מה קורה?‬
‫נאנדו!‬
‫המסיבה הזאת נגמרה!‬
‫תפסיקו!‬
‫-אבא!‬
‫אמרתי להפסיק!‬
‫כן, אבא!‬
‫ילדים…‬
‫זה הבית שלי, ואני אומר לכם שהמסיבה נגמרה.‬
‫בסדר? לאן אתם חושבים שאתם הולכים?‬
‫אמרתי שהמסיבה נגמרה,‬ ‫אבל הניקיון מתחיל עכשיו!‬
‫תתחילו לנקות. עכשיו! תאספו‬ ‫את כל הקצף! קחו אותו לחצר האחורית.‬
‫קדימה, ילדים.‬
‫קדימה! אלי, רדי מהשולחן, בבקשה, אהובתי.‬
‫קדימה! תתחילו לנקות! כולם לעזור!‬
‫אני כל כך נלהב מהערב.‬
‫כן. זה הפליק פסט השמיני ברציפות שלי.‬
‫שנה אחת הרגשתי לא טוב מגבינת נאצ'ו,‬ ‫אבל חוץ מזה, הייתי בכל אחד.‬
‫אלה הרבה אנשים.‬
‫נלחצתי בהופעת הקרטה שלי.‬ ‫והיא הייתה מול רק שני אנשים.‬
‫יש לך מטען? הטלפון שלי מת. סליחה.‬
‫סליחה, יש לך מטען? הטלפון שלי מת.‬ ‫אני רוצה לחזור הביתה.‬
‫רוצה לחזור הביתה?‬ ‫-אני רוצה ללכת הביתה.‬
‫עכשיו את בבית.‬
‫למה שתעשי את זה? למה?‬
‫אנחנו עולים בעוד שתי דקות,‬ ‫אז זאת ההזדמנות שלך.‬
‫את כל כך נחמדה.‬
‫עכשיו זאת ההזדמנות שלך.‬
‫בסדר. בבקשה אל תגרמי לי‬ ‫להתחרט על זה. פשוט לכי.‬
‫סליחה.‬
‫אני כל כך מצטערת. היי, אני פשוט…‬
‫אני צריכה למצוא מישהי,‬ ‫אבל אני לא רוצה להביך אותה.‬
‫אז אם את שומעת את הקול שלי ואת שייכת לי…‬
‫אני רק מחפשת את הטלפון שלי. סליחה, חבר'ה.‬
‫סליחה, אני מחפשת את הטלפון שלי.‬ ‫-תיזהרי!‬
‫מה את עושה?‬
‫את מסוגלת.‬
‫היא לא מסוגלת לעשות זאת.‬ ‫היא לא נושמת, והיא משותקת.‬
‫אני רוצה ללכת הביתה.‬ ‫-ברצינות?‬
‫תנסי להירגע, בבקשה.‬ ‫-כן, תתבגרי.‬
‫כי קייטי, אני אוהבת אותך‬
‫אימא!‬
‫קייטי!‬
‫תודה.‬
‫קייטי?‬
‫הו, מותק.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫צדקת לגבי המקום הזה.‬
‫ואת האימא הכי טובה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫מותק.‬
‫אנחנו צריכים לעלות אחרי זה?‬ ‫-אני מפחד.‬
‫חבר'ה, תירגעו.‬
‫תזרמו עם זה.‬
‫אני באמת מצטערת על מה שאמרתי.‬
‫אל תדאגי.‬
‫לאימהות כבר נאמרו דברים גרועים יותר.‬
‫קשה לתת לכם להתבגר.‬
‫זאת האמת.‬
‫זה פשוט קשה לאימהות.‬
‫זה יכול היה להיות הרבה יותר כיף ללכת איתך.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, באתי בכל מקרה.‬
‫הדמעות שלי. הם יגרמו לנצנצים שלי ליפול.‬
‫ביליתי שעתיים לשים את כל המנצנצים האלה.‬
‫אתן תעזרו לי לסיים את השיר הזה או מה?‬
‫אני חושבת שהיא מדברת אלייך, אימא.‬
‫לא.‬ ‫-H.E.R קוראת לך לבמה.‬
‫לא.‬ ‫-את חייבת לעלות.‬
‫דיברתי אל שתיכן.‬
‫תעלו לכאן.‬
‫כולנו?‬
‫רק הן, בסדר.‬
‫רוצה לעשות את זה?‬
‫כן, בואי נעשה את זה.‬
‫תשירו!‬
‫קדימה, טאשה!‬
‫אני לבדי. בסדר, מגניב.‬
‫וולפי, אני אוהב אותך!‬
‫כן, חזרה אליך.‬
‫תיזהרו עם המבחנות האלה.‬ ‫הן חוזרות לבית הספר.‬
‫חבר'ה, אמרתי לכם להוציא את כל הדברים האלה.‬ ‫תוציאו אותם החוצה, עכשיו. את הכול.‬
‫ואתה פשוט תמשיך לקרצף.‬
‫בלי להתבטל, בסדר? אני רואה אותך.‬
‫וואו, אבא.‬
‫הפכת שם להיות אבא מפחיד.‬
‫כן?‬
‫טוב, כלומר, זה…‬
‫לפעמים אתה צריך להיות תקיף,‬
‫אפילו עם אלה שאתה אוהב. כמו איתך.‬
‫לא, זה היה די מגניב.‬ ‫לא ידעתי שיש לך את זה.‬
‫בוא לכאן.‬
‫אבל אתה עדיין מרותק. אתה יודע זאת?‬
‫כן, סופר מרותק.‬
‫הבנת את הנקודה. היי, בלי להתבטל!‬
‫את הכול, את כל העמוד. קדימה.‬
‫היי,‬
‫היי, מותק.‬
‫היי! מותק. אני שמחה שאת בסדר.‬
‫גם אני רוצה להיות מדענית ולפוצץ דברים.‬
‫את רוצה לפוצץ דברים?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, נראה שהערב התאמנת בזה הרבה.‬
‫נאנדו, איך נתת לכל זה לקרות?‬ ‫אמרת שתשלח לי הודעה אם משהו ישתבש.‬
‫איך יכולת לתת לזה לקרות?‬
‫את הבכורה, קייטי.‬
‫כל מה שהם עשו בזמן שהיית‬ ‫בהופעה הזאת הוא גם באחריותך.‬
‫אני צריך לרתק אותך כפול מאשר מנאנדו.‬
‫אם זה גורם לך להרגיש טוב יותר,‬ ‫הייתי מודאגת כל הזמן.‬
‫הבת היא כמו האם, מה?‬
‫עכשיו תעזרי לאחיך לנקות.‬
‫זה לא כל כך נורא להיות הבחור הרע.‬ ‫-וואו.‬
‫זה מטורף שאני כבר מצפה‬ ‫ליום ה"כן" הבא שלנו?‬
‫לא, היום עוד לא נגמר.‬
‫יש עוד דבר אחד שאני רוצה לעשות.‬
‫האשטאג, "מנצח".‬
‫אני לא מאמינה שגנבת את הגורילה הזאת.‬
‫היא לא גנבה אותה. היא זכתה בה בהגינות.‬
‫בהגינות. נכון.‬
‫תורי.‬ ‫-תודה, אימא.‬
‫למה אני לא יכול להרים את הרגליים שלי?‬ ‫-קרלוס, קדימה.‬
‫ממש על הפנים שלי.‬
‫נאנדו, למה אני מרגישה שתשבור לי את האף?‬
‫זה הדבר היחיד שלא שברתי היום.‬
‫אני אוהבת אותך, אימא.‬ ‫-אני אוהבת אותך, מותק.‬
‫נאנדו, אתה בטוח שנפטרת מכל הזרז?‬
‫כן. הדחתי אותו בשירותים.‬
‫מה?‬
‫מה הצליל הזה?‬
‫אני מקווה שזה גשם.‬
‫אימא, תראי! עוד קצף!‬
‫אופס!‬ ‫-הו, לא!‬
‫נאנדו!‬
‫- מבוסס על ספר מאת‬ ‫אימי קראוס רוזנטל וטום ליכטנהלד -‬
‫שלוש, שתיים, אחת!‬
‫נאנדו, למה?‬
‫לא הגעתי בשביל זה.‬
‫הם לעולם לא יתפסו אותי.‬
‫אני כמו איילה!‬
‫יום ה"כן" לנצח!‬
‫תרגום כתוביות: רון סגל‬